ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2022 року
м. Хмельницький

Справа № 686/9162/22
Провадження № 33/4820/358/22

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря Мартиненка В.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Муращика О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 травня 2022 року, 
в с т а н о в и в:
Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 10 травня 2022 року
 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 496 грн. 20 коп. судового збору.
За постановою суду, 07 травня 2022 року, о 11 год. 42 хв., ОСОБА_1 , в порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху України, в м. Хмельницький по вул. Староміська, 17 керував транспортним засобом Renault Kangoo д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився в лікаря нарколога в КНП «ХОЗЗНПД» ХОР, що підтверджується висновком лікаря № 478 від 07.05.2022.
Вказаними діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Хмельницького міськрайонного суду від 10 травня 2022 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Свої вимоги аргументує тим, що він наркотичні засоби не вживав та транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння не керував, та взагалі 07.05.2022 не був за кермом транспортного засобу, а їздив на електросамокаті у зв`язку з проблемою з пальним, висновки про вживання ним заборонених речовин інспектор патрульної поліції зробили на підставі своїх внутрішніх поглядів безпідставно.
Вказує, щов його діях відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення.
Наголошує на тому, що він завжди хвилюється під час спілкування з працівниками поліції, можливо через його хвилювання поліцейські зробили висновок, що він вживав наркотичні речовини, видимих ознак наркотичного сп`яніння у нього не було, наркотичні речовини він не вживав.
Вважає, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проведено з порушенням Інструкції, оскільки лабораторні дослідження на визначення наркотичного засобу не проводились, експрес-тест є неточним і не належним доказом, з результатом якого він не погодився.
Крім того, поліцейські не проводили його огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків.
Звертає увагу, що розгляд справи відбувся у його відсутність чим було порушено право на захист.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Муращика О.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи і вирішення її у точній відповідності з законом.
Постанова судді згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Однак, місцевим судом, в порушення вищезазначених вимог закону, не вжито належних заходів, спрямованих на встановлення всіх фактичних обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, що призвело до прийняття помилкового рішення. 
Так, із змісту оскаржуваної постанови та матеріалів адміністративної справи вбачається, що суд першої інстанції прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, на підставі даних, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушеннясерії ААД №239350, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.05.2022, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 478 від 07.05.2022, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння, відеозаписами, які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диск, де зафіксовані події, що мали місце 07.05.2022, а саме: підтверджують факт згоди водія на проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння та проходження такого огляду в медичному закладі ОСОБА_1 .
Однак, дослідженням наведених доказів в судовому засіданні апеляційної інстанції встановлено, що вони не можуть свідчити про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП встановлює відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, 
Зокрема, судом першої інстанції не враховано того, що матеріали справи не містять даних про сам факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 у зазначений у протоколі час та дату.
За таких обставин суд повинен був з`ясувати, чи дійсно ОСОБА_1 керував транспортним засобом, проте це судом не було зроблено, а наведені в постанові суду докази, не підтверджують ту обставину, що на час, коли працівники поліції під`їхав до ОСОБА_1 він був особою, яка керувала транспортним засобом.
Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 , пояснив, що 07 травня 2022 року на електросамокаті під`їжджав до автомобіля Renault Kangoo д.н.з. НОМЕР_1 , але ним не керував, а хотів забрати з нього речі.
Крім того, з переглянутого в апеляційному суді відеозапису з нагрудної камери поліцейського також не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, немає на відео і самого автомобіля, а також як не вбачається і того, що його було зупинено, оскільки керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засобу за допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування».
Касаційний адміністративний суду в складі Верховного Суду в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування. Проте, зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.
Апеляційний суд враховує, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом, який в даному випадку працівниками поліції дотриманий не був.
Оскільки будь-яких належних, допустимих і достовірних доказів того, що працівниками поліції виконано вимоги ст.266 КУпАП при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення суду не надано, а тому в такому випадку (через відсутність доказів факту керування транспортним) відсутнє порушення останнім вимог п. 2.9 а ПДР України.
Інші доводи апеляційної скарги не беруться до уваги так як не впливають на прийняте рішення.
Сукупність зазначених недоліків, допущена неповнота та однобічність судового розгляду справи, дозволяють зробити висновок про відсутність вини водія  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
З огляду на викладене, постанову суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає безумовному скасуванню із закриттям провадження у справі.
З врахуванням викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Хмельницького міськрайонного суду від 10 травня 2022 року щодо  ОСОБА_1 скасувати, а провадження закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду                                                В.М. Барчук