ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

21 червня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/2884/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Юрко І.В. (доповідач), суддів:  Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.,     
секретарі судового засідання  Новошицької О.О.,
за участі представника позивача  Дружини Т.Г.,
представника відповідача  Полішко І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в  режимі  відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року в адміністративній справі №160/2884/20 (головуючий суддя першої інстанції Тулянцева І.В.) за позовом Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» в особі Павлоградського механічного заводу ДП «ВО Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова» до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :
Позивач 13.03.2020 року звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, в якому просив (з урахуванням заяви про зміну підстав позову від 09.09.2020 року):
-   визнати незаконними дії Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо  проведення перевірки з дотримання вимог земельного законодавства від 11.12.2019 року;
- скасувати Акт обстеження земельної ділянки від 11.12.2019 року №1033 ДК/179/АО/Ю/01/-19, акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 11.12.2019 року №1033-ДК/1018/АП/09/01/-19, припис від 11.12.2019 року №1033- ДК/0194Пр/03/01/-19 стосовно земельних ділянок з кадастровими номерами 1220784400:01:007:0119 та 1223581800:03:001:0011 та розрахунок розмірів шкоди, заподіяної внаслідок використання земельних ділянок не за цільовим призначенням.
В обґрунтування позовних вимог  зазначено, що Павлоградський механічний завод є відокремленим госпрозрахунковим підрозділом ДП «Виробниче об`єднання імені О.М. Макарова» та, відповідно, є режимним підприємством, на яке розповсюджується дія Постанови КМУ від 18.12.2013 року №939 «Для службового користування».  24.12.2019 року позивачем  отримано складені  11.12.2019  року відповідачем акт обстеження земельної ділянки №ЮЗЗ-ДК/179/АО/10/01/-19; акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства №1033-ДК/1018/АП/09/01./-19; розрахунки розмірів шкоди, заподіяної внаслідок використання земельних ділянок не за цільовим призначенням; припис №1033-ДК/0194Пр/03/01/-19 стосовно земельних ділянок з кадастровими номерами 1220784400:01:007:0119 та 1223581800:03:001:0011, з яких вбачається, що контролюючий орган дійшов висновку, що   позивач частину вищевказаних земельних ділянок загальною площею 3079,8294 га на території Павлоградського і Васильківського районів Дніпропетровської області використовує не за цільовим призначенням, що є порушенням п.«а» ч.1 ст.96 ЗК України, відповідальність за що передбачена п.«г» ст.211 ЗК України, ст.53 КУпА, що свідчить про безгосподарське використання земель, яке спричинило порушення структури ґрунту, за що передбачена відповідальність статтею 254 КК України. Позивач вважає такі висновки  відповідача хибними та не підтвердженими належними і допустимими доказами, оскільки відповідачем порушено порядок проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства та фактично перевірка не відбувалась. Позивач стверджує, що про факт перевірки він завчасно не повідомлявся, про її проведення дізнався лише після отримання листа з документами про результати такої перевірки. Вважає дії державних інспекторів у сфері державного контролю протиправними та такими, що порушують конституційні права позивача.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року   позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області щодо проведення перевірки щодо дотримання вимог земельного законодавства Павлоградським механічним заводом Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова», що оформлені актом обстеження земельної ділянки від 11.12.2019 року №ЮЗЗ-ДК/179/АО/10/01-19, актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки від 11.12.2019 року №1033-ДК/1018/АП/09/01/-19 стосовно земельних ділянок з кадастровими номерами 1220784400:01:007:0119 та 1223581800:03:001:0011 та складання розрахунку розміру шкоди, заподіяної Павлоградським механічним заводом Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням на території Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області.
Визнано протиправним та скасовано припис Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області № 1033-ДК/0194Пр/03/01/-19 від 11.12.2019 року.
В задоволенні решти позовних вимог  відмовлено.

Не погодившись з  рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, про  відмову  в  задоволенні  позовних  вимог. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, без належного врахування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи та прийняття незаконного судового рішення. Скаржник зазначає, що об`єктом перевірки є земельні ділянки, а не господарська діяльність фізичних або юридичних осіб. Земельні ділянки з кадастровими номерами 1223581800:03:001:0011 та 1220784400:01:007:0119 надані позивачу за цільовим призначенням 11.02 - Для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Фактично всупереч цільовому призначенню використовуються позивачем як земельні ділянки з цільовим призначенням: 01.01 - Для ведення товарного сільськогосподарське виробництва, що є грубим порушенням чинного законодавства. Крім того,  у висновку експертів за результатами проведення комісійної судової інженерно-екологічної експертизи ХНДІСЕ ім.М.С.Бокаріуса №1734/1735/3660 від 24.02.2020 року,  визначено «Спричинення порушення структури ґрунту частини земельної ділянки з кадастровим номером 1220784400:01:007:0119, площею 2333,6452 га, внаслідок її нецільового використання посадовими особами ДП «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова», що документально підтверджується, оскільки на момент складання актів встановлений факт порушення структури ґрунту в результаті його механічної обробки; метою вирощування сільськогосподарських культур.  З екологічної точки зору, нецільове використання частин земельних ділянок з кадастровими номерами 1220784400:01:007:0119 площею 2333,6452 га. 1223581800:03:001:0011 площею 746,1842 га, яке призвело до порушення структури ґрунту, природного та якісного стану ґрунтового покриву земель, являється безгосподарським використанням вказаних земельних ділянок».

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримала, просила  їх задовольнити.
Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції в  режимі  відеоконференції проти вимог апеляційної скарги заперечувала, просила залишити їх без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши  доповідь  судді-доповідача,  пояснення  представників  сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, встановила наступне. 
Позивач - Павлоградський механічний завод є відокремленим госпрозрахунковим підрозділом Державного підприємства «Виробниче об`єднання імені О.М.Макарова» (п.1.1), згідно з Положенням про Павлоградський механічний завод ДП «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова» є юридичною особою (код ЄДРПОУ 14310170) (а.с.183-186 т.1).  
Головними напрямками діяльності Заводу (код КЕД) є (п.2.2):
30.30 Виробництво повітряних і космічних літальних апаратів, супутнього устатковання (основний) 
28.30 Виробництво машин і устатковання для сільського та лісового господарства 
01.50 Змішане сільське господарство 
24.20 Виробництво труб, порожнистих профілів і фітингів зі сталі 
25.40 Виробництво зброї та боєприпасів 
72.19 Дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук.
Відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області                          є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Законом  України «Про  державний  контроль за  використанням  та  охороною  земель» повноваження.
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 02.12.2019 року №1033-ДК  доручено здійснити державний контроль за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки стосовно земельних ділянок, кадастрові номери 1220784400:01:007:0119, 1223581800:03:001:0011   (а.с.87-88 т.1).

Підставою для видання наказу  став  лист прокуратури Дніпропетровської області від 22.11.2019 року №15/2-1473вих-19, відповідно до якого слідчим управлінням СБ України у Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні 42018040000001454, що зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 26.11.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України (самовільне зайняття земельної ділянки). 
Вказаним  листом  відповідачу запропоновано провести перевірку дотримання норм земельного законодавства України та розрахувати розмір шкоди, заподіяної Державі директором Виробничого об`єднання «Південний машинобудівний завод ім.О.М. Макарова» ОСОБА_1 внаслідок нецільового використання земельних ділянок з кадастровими номерами 1220784400:01:007:0119 та 1223581800:03:001:0011, що знаходяться на праві постійного користування Виробничого об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» (а.с.95 т.1).
Згідно  акту перевірки обстеження земельної ділянки №ЮЗЗ-ДК/179/АО/Ю/01/-19 від 11.12.2019 року державним інспектором ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області Морозовою О.І. проведено обстеження земельних ділянок з кадастровими номерами 1220784400:01:007:0119 та 1223581800:03:001:0011 загальною площею  10713,4 га; площа, на якій вчинено правопорушення (чи яку необхідно обстежити), 3079,8294 га,   форма власності державна. Результати обстеження земельної ділянки:  згідно з інформацією, наданою відділами у Васильківському та Павлоградському районах Головного управління Держгеокадастру Дніпропетровській області, земельні ділянки за кадастровими номерами 1220784400:01:007:0119 та 1223581800:03:001:0011 площею 6133,3 та 4580,1 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, перебувають у постійному користуванні ДП «Виробниче об`єднання південний машинобудівний завод ім.О.М.Макарова», що підтверджують державні акти на право постійного користування земельними ділянками серії ЯЯ №045859 від 04.04.2012 року та ЯЯ № 040198 від 15.03.2007 року (а.с.9-11,82-84 т.1).
В акті  перевірки зазначено, що виїздом на місце здійснено огляд та фотофіксацію земельних ділянок за кадастровими номерами 1220784400:01:007:0119, 1223581800:03:0011:0011 на території Васильківського і Павлоградського районів Дніпропетровської області. За результатами огляду та згідно з матеріалами топографо-геодезичних робіт встановлено, що частина оглянутих земельних ділянок площею 746,1842 га (частина земельної ділянки кадастровий номер 1223581800:03:0011:0011) та площею 2333,6452 га (частина земельної ділянки кадастровий номер 1220784400:01:007:0119) фактично використовується для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що свідчать залишки врожаю соняшнику та посіви озимих культур.
Висновками  акту  перевірки визначено, що Павлоградський механічний завод ДП «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» частину земельних ділянок кадастровий номер 1223581800:03:001:0011 та кадастровий номер 1220784400:01:007:0119 загальною площею 3079,8294 га на території Васильківського і Павлоградського районів Дніпропетровської області не використовує для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, що є порушенням п.«а» ч.1 ст.96 Земельного кодексу України, відповідальність за що передбачена пунктом «ґ» ст.211 Земельного кодексу України, ст.53 КУпАП, що свідчить про безгосподарське використання земель, яке спричинило порушення структури ґрунту, відповідальність за що передбачена ст.254 Кримінального кодексу України.
Аналогічні обставини зафіксовані в акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 11.12.2019 року №1033-ДК/1018/АП/09/01/-19 (а.с.12-14, 79-81 т.1).
Як вбачається  з  актів,  вони  підписані  представниками ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області Морозовою О.І. та Пивоваровою О.М., в присутності керівника Павлоградського механичного заводу ДП «ВО Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова» Кириченко В.Є. та  за участі свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..
Крім того, 11.12.2019 року складено припис №1033-ДК/0194Пр/03/01/-19 про усунення в 30-денний термін виявленого правопорушення, про що необхідно повідомити ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області до 14.01.2020 року, та протокол про адміністративне правопорушення №1033-ДК/0182П/07/01/-19 (а.с.15-16, 85-86, а.с.91-92 т.1).
Згідно з розрахунком розміру шкоди, заподіяної позивачем внаслідок використання земельної ділянки площею 746,1842 га не за цільовим призначенням на території Богуславської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, заподіяна шкода складає  1 346284,09 грн. (а.с.17-18, 97-98 т.1).
Згідно з розрахунком розміру шкоди, заподіяної позивачем внаслідок використання земельної ділянки площею 2333,6452 га не за цільовим призначенням на території Миколаївської сільської ради Васильківського району Дніпропетровської області, заподіяна шкода  складає  32357367,28 грн. (а.с.99-100 т.1).
Вищевказані акт обстеження земельної ділянки від 11.12.2019 року                     №1033-ДК/179/АО/Ю/01/-19; акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від №1033-ДК/1018/АП/09/01/-19; розрахунки розмірів шкоди; припис від 11.12.2019 року №1033-ДК/0194Пр/03/01/-19  направлені на адресу позивача листом від 19.12.2019  року №8-4-0.41-9821/2-19 та отримані останнім  24 грудня 2019 року   (а.с.8 т.1).
Не погодившись з діями  відповідача  щодо порядку проведення  перевірки  та  результатами  такої  перевірки,  позивач  оскаржив  їх  до  суду.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем під час проведення заходу державного контролю не додержано вимог Закону №877 та  не з`ясовано всіх обставин, що має наслідком визнання результатів такої перевірки протиправними та скасування документів, прийнятих на підставі протиправно встановлених обставин.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про відсутність  підстав  для  задоволення  апеляційної  скарги з огляду на таке.
Рішення  суду  першої  інстанції  в  частині  відмовлених  позовних  вимог  сторонами  не  оскаржується,  а  тому  судом  апеляційної  інстанції  в цій  частині  рішення  суду  не  перевіряється. 
Згідно зі статтею 2 Земельного кодексу України, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).
Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (стаття 126 ЗК України).

Відповідності до статті 188 ЗК України (у редакції, чинній на момент проведення контролю), державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.
Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначені Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 року №963-IV (далі  по  тексту - Закон №963).
За змістом статті 2 Закону №963 основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є, зокрема, забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.
Об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.
Згідно із частиною 1 статті 5 Закону №963 державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.
Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року №15 (далі по тексту - Положення №15), визначено, що Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.
Згідно підпункту 25-1 пункту 4 Положення №15 Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності.
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області наділене повноваженнями щодо здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. Водночас, об`єктом контролю є всі землі на території України, а також порядок їх використання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами.
Повноваження центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі встановлені статтею 6 Закону №963, до яких належить, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.
Державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом: проведення перевірок; розгляду звернень юридичних і фізичних осіб; участі у прийнятті в експлуатацію меліоративних систем і рекультивованих земель, захисних лісонасаджень, протиерозійних гідротехнічних споруд та інших об`єктів, які споруджуються з метою підвищення родючості ґрунтів та забезпечення охорони земель; розгляду документації із землеустрою, пов`язаної з використанням та охороною земель; проведення моніторингу ґрунтів та агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення,  відповідно до статті 9 Закону №963.
Відповідно  до приписів статті 10 Закону №963 державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України.
Відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру від 12.11.2019 року №285, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане (п.1). Головне управління відповідно до покладених на нього завдань здійснює: державний нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, в тому числі за: виконанням умов зняття, збереження і використання родючого шару ґрунту під час проведення гірничодобувних, геологорозвідувальних, будівельних та інших робіт, пов`язаних із порушенням грунтового покриву; використанням земельних ділянок відповідно до цільового призначення (п.п.30 п.4 Положення №285). Посадові особи Головного управління в межах своїх повноважень мають право: складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель (п.6 Положення №285).
За змістом наведених правових норм державний контроль за охороною та використанням земель може здійснюватися державним інспектором Головного управління Держгеокадастру, у тому числі, шляхом проведення перевірок. Для реалізації завдань у сфері здійснення контролю за використанням та охороною земель державний інспектор має право, зокрема, видавати приписи, складати акти перевірки або протоколи про адміністративні правопорушення з метою притягнення винних осіб до відповідальності.
Водночас, Закон №963 не визначає підстав та порядку проведення перевірок посадовими особами Держгеокадастру.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає, зокрема,  Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року № 877-V  (далі по тексту -Закон №877).
Суд звертає увагу, що  Наказ Міністерства аграрної політики та продовольства України від 06.11.2018 року №538, яким було затверджено уніфіковану форму акту, що складається за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель, та інших форм розпорядчих документів, прийнято відповідно до частини першої статті  5, статті  6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель»(Закон №963), а також відповідно до абзацу сьомого частини другої  статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (Закон №877), Методики розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), затвердженої  постановою Кабінету Міністрів України від 10 травня 2018 року №342.
Зазначена позиція суду узгоджується з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 16.03.2021 року у справі № 817/1155/18.
Отже, дія  Закону №877  поширюється на спірні правовідносини, а тому доводи  відповідача  в  апеляційній  скарзі  щодо   невірного  застосування  судом  першої  інстанції   положень  Закону №877 до правовідносин, що виникли у даній  справі,  є необгрунтованими  та  безпідставними.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Закон №963 є правовою основою, тобто визначає основи організації здійснення державного контролю за використанням і охороною земель, тоді як при здійсненні державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, зокрема, за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель органи Держгеокадастру повинні дотримуватися вимог Закону №877.
Частиною 1 статті 6 Закону №877  визначено  виключний  перелік підстав для здійснення позапланових заходів
Частинами 2, 3 статті б Закону №877 встановлено, що проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.
Суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
Відтак, стаття 6 Закону №877 містить виключний перелік підстав для здійснення позапланових заходів, серед яких відсутня така підстава для здійснення позапланового заходу, як звернення територіальних органів прокуратури чи місцевих прокурорів. 
В силу приписів частин 1, 2, 5 статті 7 Закону №877 для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.
Відповідно  до  частин 4, 11 статті 4 Закону  №877 планові та позапланові заходи здійснюються в робочий час суб`єкта господарювання, встановлений його правилами внутрішнього трудового розпорядку, плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. 
Згідно  із вимогами  статті 11 Закону №877 суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема, бути присутнім під час здійснення заходів державного нагляду (контролю); вимагати від посадових осіб органу державного нагляду (контролю) додержання вимог законодавства;  перевіряти наявність у посадових осіб органу державного нагляду (контролю) службового посвідчення та посвідчення (направлення) і одержувати копію посвідчення (направлення) на проведення планового або позапланового заходу; не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю).
З  наведених норм  вбачається,  що  заходи  державного  контролю,  в  тому  числі  і  позапланові, повинні  проводитись  у  присутності  керівника  юридичної  особи або особи, уповноваженої керівником.    
Присутність  керівника  юридичної  особи  або  уповноваженої  ним  особи  під  час   проведення  заходів  державного  нагляду , як  і  виконання  посадовими особами органу державного нагляду (контролю) зобов`язання пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи або уповноваженій ним особі посвідчення (направлення) та службове посвідчення,  можуть  бути  забезпечені  лише  при належному  повідомленні   контролюючим  органом   саме  керівника  юридичної  особи  про   майбутній позаплановий  захід  контролю.
Відтак,  посилання  відповідача  в  апеляційній  скарзі  про  відсутність  обов`язку  повідомляти суб`єкт господарювання про проведення  позапланового  заходу   державного  нагляду  (контролю)  є  безпідставним  та  таким,  що  протирічить  закону.
В  судовому  засіданні  апеляційної  інстанції  представник  відповідача  пояснила,  що  перевірка  проводилась  за  відсутності   представника  підприємства,  оскільки  контролюючий  орган  не  зобов`язаний  повідомляти  суб`єкт  перевірки  про  проведення  такої  перевірки.
Як  вбачається  з  актів  перевірки  від 11.12.2019  року,  такі  акти  не  містять  вказівки,  в  який  час  проводилась  перевірка  та   у  присутності  яких осіб  суб`єкта господарювання.  Більш  того,  в  актах  не  зазначено  тип перевірки (планова  чи  позапланова), відсутнє посилання  на  наказ  та  направлення на перевірку, а також відсутні докази, на підставі яких державний інспектор дійшов висновку про порушення саме позивачем земельного законодавства.
В наказі від 02.12.2019 року №1033-ДК відсутня будь-яка інформація з приводу найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки,  що  є порушенням частини 1 статті 7 Закону №877.
Зазначене  свідчить про  те,  що  відповідач  при  проведенні  перевірки  Павлоградського механичного заводу ДП «ВО Південний машинобудівний завод імені О.М. Макарова»  не  дотримався  встановлених законом принципів, вимог та порядку здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності,  передбачених  Законом №877,  а  відтак  дії  відповідача  по  проведенню    перевірки,  як  і  дії  щодо  складання  актів,  розрахунків за  результатами  такої  перевірки  є  протиправними.
Крім  того, відповідно до частини 9 статті 7 Закону №877 розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, повинен містити, крім інших, такі відомості: тип заходу (плановий чи позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); посилання на акт, у якому були зазначені виявлені під час заходу державного нагляду (контролю) порушення; прізвище, ім`я та по батькові інших осіб, які взяли участь у здійсненні заходу.
Припис - це обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога державного інспектора, яка оформляється, вручається (надсилається) керівникам юридичних осіб та фізичним особам (у тому числі керівникам суб`єктів господарювання та фізичним особам - підприємцям) щодо усунення порушень земельного законодавства.
Припис має відповідати затвердженій чинним законодавством формі та має містити, зокрема, зазначення заходів, які необхідно здійснити суб`єкту господарювання для припинення порушення земельного законодавства та усунення його наслідків.
Судом  першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що Головним управлінням Держгеокадастру у Дніпропетровській області видано припис                                             №1033-ДК/0194Пр/03/01/-19 від 11.12.2019 року, відповідно до якого позивача зобов`язано у  30-денний термін усунути   виявлене  правопорушення  згідно  з  чинним  законодавством  України (а.с.15 т.1).
Як зазначалось  вище, відповідно до  статті 10 Закону №963  державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема, давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень.
Натомість, припис ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області  всупереч   наведеної  вище  норми  не містить обов`язкової для виконання вказівки з питань використання та охорони земель чи дотримання вимог законодавства України.
З цього приводу апеляційний суд звертає увагу на те, що виявлення порушень земельного законодавства є обов`язком відповідача, і полягає у встановленні конкретних норм чи нормативно - правових актів, що регулюють земельні відносини, які порушені учасником земельних правовідносин. Вказівка у приписі на усунення  порушення  законодавства (навіть  не  зазначено  якого  законодавства) без зазначення конкретних норм земельного законодавства, які необхідно припинити порушувати, та  способу усунення  такого  порушення  у  відповідності  до  вимог  законодавства, є дефектом змісту такого припису, що робить неможливим його виконання і, як наслідок, нівелює правове значення такого акта реагування суб`єкта владних повноважень.
Можливість усунення виявлених порушень прямо залежить від чіткого визначення суб’єктом владних повноважень конкретного заходу (варіанта поведінки), яких потрібно вжити уповноваженій особі позивача для усунення порушень.
Спонукання позивача самостійно визначити на підставі невизначених норм, яких саме заходів необхідно ужити для усунення виявлених порушень, може призвести до нового можливого порушення позивачем чинного законодавства.
Водночас, зобов’язальний характер припису щодо усунення правопорушення свідчить про встановлення цього порушення та про визначення імперативного обов’язкового способу його усунення, що має бути чітко викладено в акті індивідуальної дії оскаржуваному приписі. Відсутність таких елементів є достатньою та самостійною підставою для визнання незаконним та скасування припису відповідача.
Аналогічна  правова  позиція  викладена  Верховним  Судом  в  постановах від 31.10.2018  року  у  справі № 820/595/18, від 17.09.2019 року у справі № 806/1723/18 та від 10.12.2019  року  у справі №160/9513/18.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний  суд вважає вірним висновок суду  першої  інстанції про те, що припис Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області №1033-ДК/0194Пр/03/01/-19 від 11.12.2019 року не відповідає вимогам, встановленим до акту владного реагування, що виноситься органом держаної влади,                      а тому підлягає скасуванню.

          У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені в апеляційній скарзі доводи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
          
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року в адміністративній справі № 160/2884/20 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2021 року в адміністративній справі № 160/2884/20 залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний  текст  постанови  складено  30  червня 2022  року.

Головуючий - суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.Ю. Чумак