Єдиний унікальний номер 226/1477/20 
Номер провадження 22-ц/804/16/22        

ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2022 року
         
справа № 226/1477/20
провадження № 22-ц/804/16/22

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Тимченко О.О.,
суддів: Мірути О.А., Хейло Я.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
третя особа - ОСОБА_3 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу № 226/1477/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача - ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ,
на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 23 грудня 2020 року (суддя Салькова В.С.), ухвалене в приміщенні Димитровського міського суду Донецької області, повне судове рішення складено 28 грудня 2020 року,-

В С Т А Н О В И  В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Димитровського міського суду Донецької області з зазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що відповідач є його батьком і сплачував аліменти на його утримання до досягнення ним повноліття за рішенням суду. ІНФОРМАЦІЯ_1 йому виповнилося 18 років. Він мешкає з матір`ю ОСОБА_3 , не є одруженим, не працює, з 01.09.2019 навчається у ДВНЗ «Донецький національний технічний університет», денне відділення, факультет комп`ютерних  наук і технологій. Через навчання потребує матеріальної підтримки, оскільки не може працювати. Відповідач працює, має можливість надавати йому матеріальну допомогу, але добровільно робити це відмовляється. Мати не може надавати йому матеріальну підтримку, оскільки доглядає трирічну дитину, а також опікується своєю матір`ю  похилого віку. Просив суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на своє утримання в розмірі ? частини доходів до закінчення навчання.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ 

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 23 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 15.06.2020 року і до закінчення ОСОБА_1 навчання 30.06.2023 року. 

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 560,53 грн в дохід держави.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць.

Судове рішення мотивоване тим, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу позивачеві, який у зв`язку із навчанням потребує цієї допомоги. Визнаючи аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_2 крім позивача у справі має ще двох малолітніх дітей 2011 та 2016 років народження, яких повинен утримувати щонайменше до досягнення ними повноліття, та те, що матір позивача також має обов`язок утримувати дитину і не надала суду доказів на підтвердження неможливості цього.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ  

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, ОСОБА_2 посилається на порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ 

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повідомив відповідача про дату, час та місце розгляду справи, чим фактично позбавив його права на участь в судовому засідання, укладення договору з адвокатом на представлення його інтересів в судовому засіданні, подання доказів, клопотань, відводів та заперечень під час розгляду справи по суті позовних вимог.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи не надано.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 від батьків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 

До повноліття сина відповідач ОСОБА_2 сплачував на його утримання аліменти на користь ОСОБА_3 в розмірі ? частини доходів щомісячно. 

ОСОБА_1 є студентом ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» факультету комп`ютерних наук і технологій, денної форми навчання. Оплата навчання позивача відбувається за кошти державного бюджету. Період навчання становить з 01.09.2019 по 30.06.2023. 

За відомостями копії паспорта громадянина Російської Федерації на ім`я ОСОБА_2 він має двох малолітніх дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до пункту 4 частини 1, пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушенням норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно із пунктами 1, 3 частини 6 статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи про стягнення аліментів.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до частини 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову в даній справі є меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою стаття 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону, рішення суду першої інстанції в повній мірі не відповідає.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу позивачеві, який у зв`язку із навчанням потребує цієї допомоги. Визнаючи аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_2 крім позивача у справі має ще двох малолітніх дітей 2011 та 2016 років народження, яких повинен утримувати щонайменше до досягнення ними повноліття, та те, що матір позивача також має обов`язок утримувати дитину і не надала суду доказів на підтвердження неможливості цього.

Проте, суд першої інстанції дійшов такого висновку із недотриманням норм процесуального права.

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги стосовно того, що судом першої інстанції 23 грудня 2020 року розглянуто справу за відсутності належним чином повідомленого відповідача.

За частиною 1 статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частин 1-5 статті 128 ЦПК України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно.

За пунктом 1 частини 2 статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

З матеріалів справи встановлено, що ухвалою Димитровського міського суду Донецької області від 09 липня 2020 року доручено компетентному судові Російської Федерації допитати в якості відповідача в даній справі ОСОБА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 з таких питань: чи погоджується він із зазначеними у позовній заяві вимогами, якщо ні, то чому? чи вважає можливим розглянути справу про стягнення аліментів за його відсутності?

09 грудня 2020 року до Димитровського міського суду Донецької області надійшов лист, яким Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) відповідно до Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, надсилає пакет документів, складений російським судом за результатами виконання доручення про вручення судових документів та проведення окремих процесуальних дій відносно ОСОБА_2 .

Зі змісту протоколу судового засідання Радужнінського міського суду Ханти-Мансійського автономного округу - Югри від 01 жовтня 2020 року випливає, що ОСОБА_2 не заперечує проти розгляду даної справи судом першої інстанції без його участі.

Димитровський міський суд Донецької області повідомив ОСОБА_2 про те, що судове засідання в даній справі відбудеться 12 квітня 2021 року о 9-00 годині, днем резервної дати судового засідання є 12 квітня 2021 року о 09-00 годині.

Натомість, суд першої інстанції після виконання доручення іноземним судом ухвалою від 10 грудня 2020 року поновив провадження у справі та призначив судове засідання на 23 грудня 2020 року.

Проте, в матеріалах справи відсутні дані щодо повідомлення відповідача про призначення справи до розгляду саме на 23 грудня 2020 року.

Апеляційний суд виходить з того, що незважаючи на те, що відповідач просив розглянути справу за його відсутністю, він не позбавлений права на достовірну та актуальну інформацію про стан розгляду справи, де він має процесуальний статус відповідача, зокрема й отримувати від суду повідомлення про дату, час і місце розгляду своєї справи. 

Зазначене не було враховано судом першої інстанції, а тому колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_2 не був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи в порядку, встановленому ЦПК України.

Отже, суд першої інстанції розглянув справу про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, за відсутності відповідача, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання, що є безумовною підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення.

Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Згідно з наявною в матеріалах справи довідкою, позивач у справі - ОСОБА_1 є студентом ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» факультету «Факультет комп`ютерних наук і технологій», ступень освіти - бакалавр, напрям підготовки - 125 «Кібербезпека», форма навчання - денна, умови фінансування - бюджет, початок навчання - 01.09.2019 року, планове закінчення навчання - 30.06.2023 року.

З наданих під час виконання судового доручення відповідачем ОСОБА_2 пояснень випливає, що він не згодний із вимогами позивача, вважаючи їх завеликими. Посилаючись на неможливість надавати матеріальну допомогу синові в заявленому до стягнення розмірі, відповідач зазначає про наявність у нього двох малолітніх дітей та необхідність сплачувати іпотеку. Інші заперечення відповідача ґрунтуються на власному розумінні порядку утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та його необізнаності про шляхи витрачання матір`ю позивача коштів, що сплачувалися в якості аліментів до повноліття ОСОБА_1 .

Враховуючи, що відповідач є працездатною особою, який може надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, що продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує такої допомоги, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання своєї повнолітньої дитини.

Разом з тим, визначаючи розмір аліментів суд апеляційної інстанції враховує наявність у відповідача двох інших малолітніх дітей, а також те, що матір`ю позивача не надано суду доказів неможливості утримувати дитину, та доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з 15 червня 2020 року і до закінчення ОСОБА_1 навчання 30 червня 2023 року.

Апеляційна скарга відповідача не дає підстав для стягнення з ОСОБА_2 аліментів в меншому розмірі або відмові в такому стягненні, оскільки доводи скарги фактично зводяться до порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині неналежного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи. Інші доводи відсутні.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 4 частини 1, пункту 3 частини 3 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушенням норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

З огляду на те, що судом першої інстанції при розгляді даної справи було порушено норми процесуального права, а тому апеляційний суд вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 

Позивача звільнено від сплати судового збору в даній справі відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 23 вересня 2021 року ОСОБА_2 відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Димитровського міського суду Донецької області від 23 грудня 2020 року до ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Враховуючи вищезазначене та те, що апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 , з відповідача ОСОБА_2 в дохід держави необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції в розмірі 280,27 грн та переглядом у суді апеляційної інстанції в розмірі 840,80, що в загальній сумі становить 1 121,07 грн.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Димитровського міського суду Донецької області від 23 грудня 2020 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання в розмірі 1/6 (однієї шостої) частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 15 червня 2020 року і до закінчення ОСОБА_1 навчання 30 червня 2023 року.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в розмірі суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави витрати по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції та переглядом у суді апеляційної інстанції в загальному розмірі 1 121 (одна тисяча сто двадцять одна) гривня 07 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий        О.О.Тимченко

Судді          О.А. Мірута

          Я.В. Хейло