Ухвала
 
08 липня 2022 року
м. Київ 
 
справа № 723/1350/21
провадження № 61-5628ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», яка підписана представником Чередніченком Максимом Миколайовичем, на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12 березня 2022 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 26 травня 2022 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (далі - ТОВ «Порше Мобіліті») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
 
Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12 березня 2022 року позов ТОВ «Порше Мобіліті» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» заборгованість в розмірі 158 633,89 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У іншій частині позовних вимог відмовлено.
 
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 26 травня 2022 року апеляційну скаргу ТОВ «Порше Мобіліті» задоволено частково. Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12 березня 2022 року в частині визначення суми боргу за невиконання кредитних зобов`язань за договором № 50012888 від 26 березня 2015 року, укладеного між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 й витрат на правничу допомогу, змінено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» заборгованість за невиконання кредитних зобов`язань у розмірі 159 912,42 грн, три відсотки річних у розмірі 4 144,65 грн та інфляційних втрат у розмірі 9 321,20 грн станом на 15 березня 2021 року. Змінено рішення в частині розподілу витрат на правничу допомогу та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Порше Мобіліті» витрати на правничу допомогу, понесену в суді першої інстанції, в розмірі 3 864,00 грн. Рішення в частині відмови в задоволенні стягнення неустойки (штрафу та пені) залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
ТОВ «Порше Мобіліті» 24 червня 2022 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Чередніченком М. М., на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12 березня 2022 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 26 травня 2022 року, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позову і ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги у цій частині.   
 
У касаційній скарзі ТОВ «Порше Мобіліті» однією з підстав касаційного оскарження судових рішень указує пункт 3 частини третьої статті 411 ЦПК України. У касаційній скарзі ТОВ «Порше Мобіліті» зазначає, що суд необґрунтовано відхилив клопотання учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
 
Касаційна скарга в частині підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 3 частини третьої статті 411 ЦПК України підлягає поверненню з таких мотивів.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 цього Кодексу; або 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або 4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (частина третя статті 411 ЦПК України).
 
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
 
Тлумачення вказаних норм ЦПК України дозволяє зробити висновок, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених в пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково вказуватися у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. 
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
 
Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала (частина шоста статті 393 ЦПК України).
 
Аналіз касаційної скарги свідчить, що у ній відсутнє обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України. Особа, яка подала касаційну скаргу, не обґрунтовує передбаченої пунктом 3 частини третьої статті 411 ЦПК України підстави касаційного оскарження судових рішень. У касаційній скарзі відсутнє посилання на конкретне клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, яке суд необґрунтовано відхилив.Сама по собі вказівка на те, що суд необґрунтовано відхилив клопотання учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи не свідчить про обґрунтування особою, яка подала касаційну скаргу, підстав касаційного оскарження та не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України). Тому ТОВ «Порше Лізинг» не виконано вимог ЦПК України при поданні касаційної скарги щодо наведення підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 3 частини третьої статті 411 ЦПК України, і згідно пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України, касаційна скарга у цій частині підлягає поверненню. 
 
Керуючись статтями 260, 389, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», яка підписана представником Чередніченком Максимом Миколайовичем, на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 12 березня 2022 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 26 травня 2022 року в частині підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 3 частини третьої статті 411 ЦПК України повернути.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                              В. І. Крат