УХВАЛА

08 червня 2022 року  
Київ
справа №1.380.2019.001249
адміністративне провадження №К/990/12559/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Чиркіна С.М.,
суддів:                     Єзерова А.А., Шарапи В.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.10.2021  та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2022 у справі № 1.380.2019.001249 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
У 2019 році ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач), в просив
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову позивачу у призначенні пенсії, викладене у листі від 19.10.2018;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо непризначення позивачу пенсії;
- зобов`язати відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком з 03.10.2018 (з дати першого звернення за призначенням пенсії) у розмірі, не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27.10.2021, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2022, у задоволенні позову відмовлено.
Справа розглядалася за правилами загального позовного провадження.
23.05.2022 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду через систему "Електронний Суд" надійшла касаційна скарга позивача, в якій скаржник просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.10.2021  та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2022 і прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.
Відповідно до частини першої статті 329 КАС України скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Частиною другою статті 329 КАС України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Згідно з частиною шостою статті 120 КАС України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Виходячи з того, що касаційну скаргу було подано в перший робочий день після останнього дня оскарження, який припав на вихідний день, строк на касаційне оскарження необхідно поновити.
Підставою для відкриття касаційного провадження у справі є оскарження судового рішення, яке визначено частинною першою статті 328 КАС України, з посиланням у касаційній скарзі на те, що суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суді, а саме: від 29.07.2020 у справі №489/89/17, від 22.09.2021 у справі №520/2994/17, від 18.09.2018 у справі №199/5647/17, від 18.07.2018 року у справі №263/3644/17, від 27.02.2018 справі №127/20588/17.
Питання відповідності позицій суду першої та апеляційної інстанцій вищезазначеним висновкам, яке необхідне для формування єдиної правозастосовчої практики, потребує ретельної перевірки, яку не можливо виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому проаналізувавши підставу на якій подано касаційну скаргу у цій справі, колегія суддів вважає за необхідне здійснити касаційний перегляд рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.10.2021  та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2022 у цій справі.
Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Перешкоди для прийняття касаційної скарги до провадження Верховним Судом та відкриття касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 329-331, 334, 335, 338 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.10.2021  та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2022 у справі № 1.380.2019.001249.
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.10.2021  та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.04.2022 у справі № 1.380.2019.001249 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.
Витребувати з Львівського окружного адміністративного суду справу № 1.380.2019.001249 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.
Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                           С.М. Чиркін
Судді:                                                                                                     А.А. Єзеров
                                                                                                              В.М. Шарапа