Справа № 161/6526/22 	Головуючий у 1 інстанції: Рудська С. М. 	
Провадження № 22-ц/802/665/22  Категорія: 37 	  Доповідач: Осіпук В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
21 липня 2022 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Осіпука В. В.,
суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування, за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 травня 2022 року,  

                                       В С Т А Н О В И В:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом.
Покликався на те, що 01 липня 2019 року, під час ДТП, яка сталась з вини водія екстреної медичної допомоги ОСОБА_3 , автомобіль під керуванням якого зіткнувся з вантажним автомобілем, було смертельно травмовано його батька ОСОБА_4 . 
Крім того позивач вказував, що 22 липня 2019 року подав заяву до ПАТ "НАСК "ОРАНТА" про виплату страхового відшкодування, а саме відшкодування моральної шкоди та витрат на поховання. Однак, страхову виплату так і не отримав.
Враховуючи наведене просив суд стягнути з відповідача ПАТ "НАСК "ОРАНТА" на свою користь: невиплачене страхове відшкодування - 53 846 гривень; три проценти річних від простроченої суми - 354 гривні 06 копійок; пеню в розмірі - 2 360 гривень 37 копійок та відшкодувати йому судові витрати.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 травня 2022 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення невиплаченого страхового відшкодування передано на розгляд за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,  посилаючись на порушення судом норм процесуального права, подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати вказану ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга мотивовано тим, що суд першої інстанції, безпідставно постановив ухвалу про передачу справи за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва, оскільки спори, предметом позову яких є відшкодування шкоди, завданої смертю фізичної особи, в силу вимог ч. 3 ст. 28 ЦПК України, можуть пред`являтися за місцем проживання позивача.
Відзив на апеляційну скаргу не подавався.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Передаючи дану цивільну справу за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 2 ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а юридичною адресою відповідача ПАТ «НАСК «Оранта» є м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д.
Проте з таким висновком суду погодитись не можна.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до статей 55, 124 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист; юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.
За загальним правилом частини першої статті 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Згідно з правилом про підсудність справ за вибором позивача, передбаченим у частині третій статті 28 ЦПК України (правила альтернативної підсудності), позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди.
Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (стаття 27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу(частина шістнадцята статті 28 ЦПК України).
Право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.
Як убачається з матеріалів справи, предметом позову у цій справі є стягнення невиплаченого страхового відшкодування у зв`язку зі смертю батька позивача, яка була наслідком ДТП.
З урахуванням наведеного, вказаний позов може пред`являтися за місцем проживання позивача ОСОБА_1 .
Однак, наведена обставина залишилась поза увагою суду першої інстанції та стала підставою для прийняття помилкового рішення про передання даної справи за підсудністю до іншого місцевого суду. 
За наведених обставин, на думку колегії суддів, оскаржувану ухвалу слід вважати такою, що постановлена судом з порушенням норм процесуального права.
Відповідно до положень ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Таким чином оскаржувана ухвала, як така, що не відповідає вимогам процесуального закону та перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381, ч. 2 ст. 382 ЦПК України, суд,-

                                           У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 травня 2022 року скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді