УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
24 травня 2022 року
м. Київ
справа № 691/847/20
провадження № 51-1500 ск 22
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого         ОСОБА_1 ,
суддів:                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 01 лютого 2022 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження,
встановив:
Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, під час судового розгляду ухвалою Городищенського районного суду Черкаської області від 01 лютого 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року, на підставі ч. 4 
ст. 399 КПК України, відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на вказану ухвалу суду першої інстанції. Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що кримінальним процесуальним законодавством не передбачено апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції постановленої під час судового провадженні про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 
ч. 1 ст. 284 КПК України.
У касаційній скарзі захисник порушує питання про скасування вказаних судових рішень і закриття кримінального провадження.
Перевіривши доводи касаційної скарги та надані копії судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Що стосується ухвали Городищенського районного суду Черкаської області від 
01 лютого 2022 року постановленої під час судового провадження про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 
ч. 1 ст. 284 КПК України, вказана ухвала не може бути предметом перегляду у касаційному порядку з огляду на таке.
За приписами ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення. 
Відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Заперечення проти інших ухвал можуть бути включені до касаційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками апеляційного провадження. 
Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
З огляду на викладені положення кримінального процесуального закону, та враховуючи що ухвала Городищенського районного суду Черкаської області від 
01 лютого 2022 року не переглядалася по суті в апеляційному порядку, тому відповідно до вимог ст. 424 КПК України в цій частині слід відмовити у відкритті касаційного провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Разом з цим ухвала Черкаського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження є предметом касаційного оскарження, щодо якої колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 1 КПК України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.
За приписами ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 сказаної статті передбачено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першоюцієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
При цьому, положеннями ч. 10 ст. 284 КПК України передбачено оскарження саме ухвали про закриття кримінального провадження. Апеляційне оскарження судового рішення, яким відмовлено у закритті кримінального провадження, зазначеною нормою не передбачено.
Як слідує з копії ухвали апеляційного суду, захисник подав апеляційну скаргу на ухвалу місцевого суду, якою відмовлено у задоволенні його клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто на рішення місцевого суду, яке відповідно до вимог ст. 392 КПК України окремому оскарженню не підлягає.
Згідно з ч. 4 ст. 399 КПК України, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження.
Отже, відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 , апеляційний суд обґрунтовано дійшов висновку, що постановлена під час судового провадження до прийняття одного із судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України, ухвала Городищенського районного суду Черкаської області від 01 лютого 2022 року є рішенням, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а тому діяв відповідно до положень ч. 4 ст. 399 КПК України і прийняв законне, обґрунтоване, належно вмотивоване судове рішення, з яким погоджується і колегія суддів Верховного Суду. 
Пунктом 2 ч. 2 ст. 428 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає. 
Враховуючи наведене, доводи касаційної скарги захисника ОСОБА_4 щодо порушення апеляційним судом вимог КПК України, положень Конституції України є безпідставними.
Таким чином, з касаційної скарги та доданої до неї копії оскаржуваної ухвали слідує, що відсутні підстави для її задоволення, тому у відкритті провадження щодо ухвалу Черкаського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року слід відмовити на 
підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 01 лютого 2022 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 22 лютого 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                   ОСОБА_3