УХВАЛА

12 травня 2022 року     
Київ
справа № 640/22257/20
адміністративне провадження № К/990/6428/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гімона М.М.,
суддів: Усенко Є.А.,  Яковенка М.М., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.04.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2022 у справі №640/22257/20 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Головного управління ДФС у Сумській області, Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
17.02.2022 до суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Сумській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (далі - скаржник, ГУ ДПС), направлена до суду поштою 15.02.2022.
Верховний Суд ухвалою від 23.02.2022 вказану касаційну скаргу залишив без руху та надав скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги: надати платіжний документ про оплату судового збору за подання касаційної скарги; надати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо підстав для касаційного оскарження судових рішень має бути викладено з урахуванням роз`яснень, наданих судом. При цьому, суд роз`яснив скаржникові, що наявність висновку Верховного Суду з питання застосування норм права у подібних правовідносинах та відповідність судових рішень такому, є підставою для відмови у відкриття касаційного провадження згідно з пунктом 6 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.
Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (трек-номер 0102935618972), копія ухвали суду від 23.02.2022 про залишення касаційної скарги без руху скаржником отримана 18.04.2022.
05.05.2022 скаржник направив до суду клопотання про відстрочення сплати судового збору, а також уточнену касаційну скаргу.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, колегія суддів виходить з такого.
Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» (далі - позивач, ПАТ «Укрнафта») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Сумській області, Головного управління ДПС у Сумській області, в якому просило: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 26.09.2017 № 0015261208, № 0015321208, № 0015381208.
Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 01.04.2021, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2022, адміністративний позов задовольнив повністю.
Вирішуючи спір між сторонами, суди встановили, що податковими повідомленнями рішеннями до позивача застосовано штрафні санкції на підставі статті 126 Податкового кодексу України (далі - ПК України) за затримку сплати грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування нафти, газу і газового конденсату за серпень-грудень 2014 року. При цьому, податковий орган зробив висновок про порушення ПАТ «Укрнафта» строків сплати узгодженої суми грошових зобов`язань з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за серпень - грудень 2014 року у зв`язку з поданням позивачем уточнюючих податкових розрахунків.
Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій із посиланням на висновки Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладені у постановах від 10.04.2020 у справі №817/667/18, від 16.04.2020 у справі № 826/12525/15, від 27.06.2019 у справі № 817/3148/14, від 03.09.2020 у справі № 805/1764/16-а, зазначили, що при поданні 19.05.2015 уточнюючих податкових розрахунків з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за період з серпня по грудень 2014 року, якими відкориговано (зменшено) суму податкового зобов`язання, позивач реалізував своє право на усунення самостійно виявлених помилок і не здійснював при цьому фактичної сплати податкових зобов`язань, а тому притягнення його до відповідальності за погашення податкового зобов`язання з простроченням строку і фактичне ототожнення відповідачем подання уточнюючих податкових розрахунків з погашенням грошового зобов`язання (боргу) не відповідає змісту та сутності пункту 126.1 статті 126 ПК України та покладає на платника додатковий тягар майнових зобов`язань за відсутності відповідного правового підґрунтя.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках, зокрема, якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
Саме на наявність цього випадку посилається скаржник у касаційній скарзі. Свою позицію мотивує тим, що відповідно до пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Згідно з підпунктом 14.1.152, пункту 14.1, статті 14 ПК України погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом. Отже, на переконання ГУ ДПС сплата суми грошового зобов`язання повинна бути підтверджена відповідним документом, яким у даному випадку є уточнюючий розрахунок.
Однак, Верховний Суд у постановах від 10.04.2020 у справі № 817/667/18, від 16.04.2020 у справі № 826/12525/15, від 27.06.2019 у справі № 817/3148/14, від 03.09.2020 у справі № 805/1764/16-а здійснив системний аналіз пунктів 50.1 статті 50, 57.1 статті 57, 126.1 статті 126 ПК України і констатував, що законодавство передбачає можливість виправити помилки у вже поданій декларації платником податку, а платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У зв`язку з чим дійшов висновку, що передбачена пунктом 126.1 статті 126 ПК України штрафна санкція може бути застосована до платника податку лише тоді, коли податкове зобов`язання є узгодженим і таким, що сплачене із затримкою на визначені цим пунктом терміни. Суд врахував вимоги пунктів 35.1, 35.2 статті 35 ПК України щодо порядку і форми сплати податків та зборів, а також пункту 87.1 статті 87 ПК України, яка визначає джерела самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків, у зв`язку з чим дійшов висновку, що подання платником податків у встановленому порядку уточнюючого розрахунку до податкової декларації не є формою сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу, а тому у контролюючого органу відсутні підстави для застосування штрафних санкцій, передбачених пунктом 126.1 статті 126 ПК України, розмір яких залежить від суми погашеного податкового боргу та кількості днів затримки його сплати.
Наведені скаржником доводи із посиланням на норми ПК України, які дають саме лише визначення понять «грошове зобов`язання платника податків» і «погашення податкового боргу», без урахування порядку, форми і джерел здійснення безпосередньої сплати таких зобов`язань або погашення боргу, які визначені пунктами 35.1, 35.2 статті 35, 87.1 статті 87 ПК України, не можуть бути достатньою підставою для відступлення від висновків Верховного Суду, які сформульовані за результатом здійснення системного аналізу норм ПК України у подібних правовідносинах. Саме по собі факт того, що внаслідок подання уточнюючого розрахунку, у якому зменшується сума податкового зобов`язання, арифметично зменшується числове значення суми зобов`язань, які підлягають сплаті, не може визнаватися безпосередньо сплатою коштів платником податків.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
Колегія суддів вважає, що доводи, наведені скаржником у касаційній скарзі не є достатніми для відкриття касаційного провадження у справі на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України. Висновки судів попередніх інстанцій відповідають висновкам Верховного Суду, постанови про відступлення від яких немає, і колегія суддів не вважає за необхідне відступити від таких у цій справі, у зв`язку з чим у відкритті касаційного провадження належить відмовити.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області, утвореного як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України, на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.04.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2022 у справі №640/22257/20 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Головного управління ДФС у Сумській області, Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді	М.М. Гімон Є.А. Усенко   М.М. Яковенко