УХВАЛА
26 серпня 2022 року
м. Київ
справа № 278/1611/21
провадження № 51-2525 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 , 
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 31 січня 2022 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 18 травня 2022 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу захисником подано без додержання пунктів 3, 4 ч. 2 та ч. 6 вказаної статті.
Відповідно до п.3 ч. 2 ст.427 КПК , касаційна скарга повинна містити судове рішення, що оскаржується.
Захисник у вступній частині касаційної скарги вказує про оскарження ухвали Житомирського апеляційного суду від 18 травня 2022 року, а в прохальній її частині просить змінити як вирок суду першої інстанції, так і ухвалу суду апеляційної інстанції.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК, підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є:
1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК);
2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність                    (ст. 413 КПК);
3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами обох інстанцій при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції. 
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Крім того, захисник у своїй касаційній скарзі хоча і покликається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, проте не конкретизує яких саме порушень допустилися суди, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 та не обґрунтовує у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судами рішень, і чому ці порушення слід відносити до підстав для зміни касаційним судом оскаржуваних рішень, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК та з огляду на положення статей  409, 414, 419 цього Кодексу в їх взаємозв`язку.
Касатор покликається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при цьому не наводить в чому саме виразилась явна несправедливість призначеного покарання засудженому ОСОБА_4 .
Окрім того, захисник не погоджується з вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 31 січня 2022 року та ухвалою Житомирського апеляційного суду від 18 травня 2022 року щодо ОСОБА_4 за ч.2 ст.289 КК, водночас в касаційній скарзі вказує про засудження ОСОБА_4 за ч. 2 ст.15, ч.2 ст.185 КК та про зміну ухвали Апеляційного суду м. Києва.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 427 КПК  до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження, проте захисником не додано копій касаційної скарги з додатками в необхідній кількості.
Наявність цих недоліків, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК, залишити касаційну скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 31 січня 2022 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 18 травня 2022 року щодо ОСОБА_4 , залишити без руху і надати йому строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                                ОСОБА_3