ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

06 квітня 2022 року 	м.Дніпро	справа № 280/3737/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Шлай А.В., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року у справі № 280/3737/21 (суддя Новікова І.В., повний текст рішення складено 06.10.2021) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПМК-21» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «ПМК-21» (далі позивач) звернулось до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач) від 16.11.2020 року №0018320705.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі, суд визнав протиправним та скасував оскаржене позивачем рішення відповідача.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення спору, неналежну оцінку доказів, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального права, відповідач просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від             28 вересня 2021 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом не враховано як належні докази та не проаналізовано інформацію щодо контрагентів позивача ТОВ «Будстрой Індастрі» та ТОВ «Укр Буд Транс», яка була з`ясована під час перевірки. За позицією контролюючого органу, платником податків не підтверджено фактичне здійснення господарських операцій, а надані до перевірки первинні документи не опосередковувались реальним рухом активів від контрагентів. Наполягає, що ТОВ “Будстрой Індастрі” та ТОВ “Укр Буд Транс” не мають необхідної бази для ведення господарської діяльності (достатнього трудового ресурсу, приміщень, транспортних засобів, не отримують послуг з опалення, водо-, тепло- постачання, послуг зв`язку, тощо). 
Позивач своїм правом на подачу  письмового відзиву на апеляційну скаргу відповідача не скористався.
Апеляційний розгляд справи здійснено за правилами ст. 311 КАС України, в порядку письмового провадження.
Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.
З матеріалів справи встановлено, що у період з 07.09.2020р. по 11.09.2020р. уповноваженими особами ГУ ДПС у Запорізькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ “ПМК-21” щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за липень 2020 року від`ємного значення з податку на додану вартість, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах (січень 2020 року – червень 2020 року).
За результатами перевірки складено акт від 18.09.2020 №208/08-01-05-07/35980070. За висновками акту, під час перевірки встановлено порушення ТОВ “ПМК-21” п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки завищено від`ємне значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу наступного звітного періоду, на суму 213  101,00 грн..
Не погодившись з висновками акту перевірки, позивач подав до контролюючого органу письмові заперечення, які залишені без задоволення відповідно до листа від 11.11.2020 №382/12/08-01-0705-07.
На підставі акту перевірки від 18.09.2020 №208/08-01-05-07/35980070  контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №0018320705 від 16.11.2020, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 213 101,00 грн.
Позивач оскаржив рішення відповідача в адміністративному порядку до ДПС України. Рішенням ДПС України від 04.03.2021 №5001/6/99-00-06-01-05-06 спірне податкове повідомлення - рішення залишено без змін, а скаргу платника податків - без задоволення.
Вважаючи податкове повідомлення-рішення №0018320705 від 16.11.2020 протиправним, позивач звернувся до суду з позовом про його скасування.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржене рішення відповідача, прийшов до висновку, що позивач надав суду достатні та допустимі докази на спростування висновків контролюючого органу про допущені порушення норм податкового законодавства. В той же час, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів суду правомірність та законність прийняття рішення, яке оскаржує позивач.
Колегія судів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Підставою для прийняття оскарженого податкового повідомлення-рішення стали висновки контролюючого органу про не підтвердження реальності господарських операцій між позивачем та ТОВ “Будстрой Індастрі”, ТОВ “Укр Буд Транс”, та як наслідок,  неправомірність показників бухгалтерського та податкового обліку по операціях з зазначеними контрагентами.
Судом встановлено, що 18.03.2020 між Василівською міською радою Запорізької області (Замовник) та ТОВ “ПМК-21” (Генпідрядник) укладено договір підряду в капітальному будівництві №128/20, відповідно до пункту 1.1 якого, Замовник доручає, а Генпідрядник зобов`язується за завданням Замовника на свій ризик виконати відповідно до проектно-кошторисної документації і умов Договору та здати у встановлений Договором строк закінчені роботи, а Замовник зобов`язується прийняти від Генпідрядника і оплатити закінчені роботи, що передбачені п.1.2 цього Договору (а.с.108-113, т.1).
У пункті 1.2 Договору визначено види робіт: ДК 021:2015-45454000-4 – Реконструкція споруд для збирання, очищення та використання вод поверхневого стоку по вулиці Каховській м.Василівка Запорізької області.
З метою виконання умов договору з Василівською міською радою Запорізької області позивачем укладено договори з ТОВ “Будстрой Індастрі” та ТОВ “Укр Буд Транс”.
Так, 25.05.2020 між ТОВ “Укр Буд Транс” (Постачальник) та ТОВ “ПМК-21”                           (Покупець) укладено договір поставки №25/05, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцеві продукцію, визначену у п.1.2 цього Договору (надалі іменується “продукція”), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію (а.с.126-127, т.1).
Відповідно до специфікації до договору поставки №25/05, позивачем придбано у ТОВ “Укр Буд Транс” товар – лоток Б1-20-050, у кількості 787 шт. на загальну суму 859404,00 грн., у т.ч. ПДВ 143234,00 грн. (а.с.128, т.1).
На підтвердження виконання умов договору позивачем надано: рахунок-фактуру, оборотно-сальдові відомості, товарно-транспортні накладні, видаткові накладні, податкові накладні (а.с.129-167, т.1).
Також, 13.04.2020 між ТОВ “ПМК-21” (Генпідрядник) та ТОВ “Будстрой Індастрі”  (Субпідрядник) укладено договір субпідряду №3/20, відповідно до пункту 1.1. якого, Генпідрядник доручає, а Субпідрядник зобов`язується за завданням Генпідрядника на свій ризик виконати відповідно до проектно-кошторисної документації і умов Договору та здати у встановлений Договором строк закінчені роботи, а Генпідрядник зобов`язується прийняти від Субпідрядника і оплатити закінчені роботи, що передбачені п.1.2 цього Договору (а.с.212-215, т.1).
У пункті 1.2 договору визначено види робіт: ДК 021:2015-45454000-4  - Реконструкція  споруд для збирання, очищення та використання вод поверхневого стоку по вулиці Каховській м.Василівка Запорізької області.
На підтвердження виконання умов договору суду надано: довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, акти приймання виконаних будівельних робіт, підсумкові відомості ресурсів, податкову накладну (а.с.216-225, т.1).
Крім того, 18.05.2020 між ТОВ “ПМК-21” - Підрядник та ТОВ “Будстрой Індастрі” - Субпідрядник укладено договір субпідряду №4/20, відповідно до пункту 1.1 якого, Субпідрядник зобов`язується у порядку та на умовах, визначених цим Договором своїми силами і засобами на власний ризик у 2020 році надати Підряднику послуги зазначені у пункті 1.2, а Підрядник – прийняти і оплатити такі послуги (а.с.226-230, т.1).
Згідно пункту 1.2 договору, найменування послуг: послуги 45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь (послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення загального користування у Запорізькій області та штучних споруд на них). 
На підтвердження виконання умов договору суду надано: довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, акти приймання виконаних будівельних робіт, підсумкові відомості ресурсів, податкову накладну (а.с.231-250, т.1, а.с.1-17, т.2).
При цьому, судом встановлено, що укладання Договору субпідряду №4/20 з ТОВ “Будстрой Індастрі” було обумовлено необхідністю виконання позивачем Договору субпідряду №ЗП-24-27/04/20 від 27.04.2020, укладеного між ТОВ “ОНУР Конструкціон Інтернешнл” - Генпідрядник та ТОВ “ПМК-21” - Субпідрядник, на виконання послуги: 45230000-8 Будівництво трубопроводів, ліній зв`язку та електропередач, шосе, доріг, аеродромів і залізничних доріг; вирівнювання поверхонь (послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення загального користування у Запорізькій області та штучних споруд на них) (а.с.168-172, т.1).
Досліджені судом документи не містять недоліків у формуванні, а також жодних доказів наявності між позивачем та його контрагентом взаємоузгоджених спільних зловмисних дій, спрямованих на порушення існуючого в державі суспільного ладу або моральних засад. Таких доказів відповідачем не надано, а судом не виявлено.
Для цілей податкового обліку беруться до уваги насамперед економічні наслідки, створені господарськими операціями, а не особливості оформлення відповідних операцій. Податкові обов`язки визначаються виходячи з реального економічного змісту господарської операції та спрямування її на досягнення певного економічного ефекту.
Таким чином, з урахуванням співвідношення вчинених господарських операцій з видами господарської діяльності позивача, суд вірно дійшов висновку, що в результаті господарських операцій з вищевказаними контрагентами у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі.
Зазначені обставини вказують на наявність у позивача ділової мети, визначення якої наведено у підпункті 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.
Виходячи з вимог Податкового кодексу України, підтвердженням факту здійснення господарської операції є відповідні розрахункові, платіжні та інші первинні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та підставою для нарахування податкового кредиту і податкового зобов`язання з податку на додану вартість є податкова накладна. Тож, на реальність господарських операцій жодним чином не впливає наявність у контрагента платника податку виробничих, трудових та інших ресурсів, оскільки останній має право їх залучати на підставі цивільно правових угод.
Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Правовідносини контрагентів із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин.
Відповідно до пункту 44.1   статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.   
Згідно пункту 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці   другому пункту 44.7   цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Суд звертає увагу, що позивачем до перевірки надані всі документи, що підтверджують господарські операції у перевіряємому періоді.
Пунктом 185.1 статті 185 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з:
а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до   статті 186   цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;
б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;
в) ввезення товарів на митну територію України;
г) вивезення товарів за межі митної території України;
е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
За правилами пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 податковий кредит – це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з   розділом V   цього Кодексу.
Згідно з пункту 198.3 статті 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Первинними документами, дослідженими під час розгляду справи, підтверджується реальність господарських операцій позивача з ТОВ “Будстрой Індастрі” та ТОВ “Укр Буд Транс”  та, у своїй сукупності, спростовуються висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки, стосовно порушень з боку позивача вимог податкового законодавства при оформленні господарських відносин із зазначеними  контрагентами.    
За правилами частини 2   статті 77 КАС України   в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Висновки відповідача про допущення позивачем порушень податкового законодавства у періоді, що перевірявся, не підтверджені належними доказами, а тому у суду першої інстанції були підстави для скасування оскарженого позивачем податкового повідомлення-рішення.
Доводи апеляційної скарги  висновків суду першої інстанції не спростовують, тому апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2021 року у справі № 280/3737/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак