Ухвала
 
12 травня 2022 року
м. Київ
 
справа № 201/1560/21
провадження № 61-4200cк22 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», яка підписана представником Власенком Артемом Олександровичем, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 квітня 2022 року у складі колегії суддів: Демченко Е. Л., Куценко Т. Р., Макарова М. О., у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,  
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2021 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 19 грудня 2013 року у розмірі 49 291,52 грн, з яких: 43 373,36 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5 918,16 грн - заборгованість за простроченими відсотками.
 
Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2021 року у складі судді: Демидової С. О., позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 19 грудня 2013 року станом на 14 січня 2021 рік в розмірі 43 373,36 грн. У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 квітня 2022 року у складі колегії суддів: Демченко Е. Л., Куценко Т. Р., Макарова М. О., заочне рішення Жовтневогорайонного суду м. Дніпропетровська від 07 вересня 2021 року скасовано в частині задоволення позову про стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту та у задоволенні позову у цій частині відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
У травні 2022 року АТ КБ «ПриватБанк» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Власенком А. О., на постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 квітня 2022 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).
 
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Ціна позову у справі № 201/1560/21 становить 49 291,52 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 201/1560/21 є малозначною у силу вимог закону. 
 
АТ КБ «ПриватБанк» у касаційній скарзі вказує, що справа є малозначною, але оскаржується згідно підпунктів а) та в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. АТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що оскарженим рішення було проігноровано положення постанов Верховного Суду про те, що позичальник зобов`язаний сплатити заборгованість за тілом кредиту та те, що банк має право нараховувати та стягувати заборгованість за відсотками у розмірі, визначеному на рівні облікової ставки НБУ. Таким чином, оскарженим рішенням було порушено формування єдиної правозастосовчої практики. Окрім цього, у касаційній скарзі зазначено, що  апеляційний суд позбавив позивача права заявити позов про стягнення відсотків згідно статей 625 та 1048 ЦК України, зазначивши про відсутність у відповідача заборгованості перед банком за тілом кредиту, а також безпідставно звільнив відповідача від обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, відмовивши у стягненні заборгованості за тілом кредиту. Проте АТ КБ «ПриватБанк» не обґрунтовує, чому саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та чому справа становить значний суспільний інтерес і в чому проявляється виняткове значення для нього цієї справи. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженим судовим рішенням. І, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для позивача.
 
Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять. 
 
Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).
 
Таким чином, оскаржене рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, яка підписана представником Власенком Артемом Олександровичем, на постанову Дніпровського апеляційного суду від 04 квітня 2022 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                В. І. Крат
 
                                                                                                                         І. О. Дундар 
 
                                                                                                        Є. В. Краснощоков