Номер провадження: 33/813/913/22
Номер справи місцевого суду: 523/6301/22 
Головуючий у першій інстанції Дяченко В. Г.
Доповідач Колесніков  Г. Я.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.08.2022 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі: 
головуючого - судді Колеснікова Г.Я., 
за участю секретаря - Кузьмук А.В.,
учасники справи:
особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,
потерпілий – ОСОБА_2 ,
його захисник – Іващенко Анастасія Петрівна, 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Іващенко Анастасії Петрівни в інтересах ОСОБА_2 на постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 15 липня 2022 року, ухвалену під головуванням судді Дяченка В.Г.,

ВСТАНОВИВ:

 
Короткий зміст судового рішення 
Постановою Суворовського районного суду м.Одеси від 15 липня 2022 року ОСОБА_1 притягнуто за ст.124 КУпАП до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.
ОСОБА_1 визнано винним у не дотриманні вимог п.16.13 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 січня 2001 року (далі-ПДР), які полягали в тому, що він 20 травня 2022 року о 10год.10хвил. в м.Одеса на перехресті вул.Миколаївська дор./пр.Добровольського, керуючи автомобілем марки «Chevrolet Volt», р.н.з. НОМЕР_1 , перед поворотом ліворуч не надав перевагу в русі велосипеду «Corratec Xvert» під керуванням ОСОБА_2 , який рухався з вул.Південна дор. у напрямку вул.Миколаївська дор., в результаті чого здійснив з ним зіткнення. В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, водій велосипеда отримав легкі тілесні ушкодження (а.с.38).

Короткий зміст доводів апеляційної скарги
В апеляційній скарзі захисник Іващенко А.П. в інтересах потерпілого ОСОБА_2 просить змінити постанову суду першої інстанції в частині призначення адміністративного стягнення та застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.
При цьому, доводи апеляційної скарги зводяться до того, що:
- судом обмежено право потерпілого на участь в судовому засіданні, позбавлено його права на правничу допомогу, не надано можливості надати пояснення, проігноровано клопотання,
- з урахуванням поведінки правопорушника, до нього застосовано неспівмірне адміністративне стягнення, оскільки водій грубо порушив вимоги ПДР, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_2 зазнав тілесні ушкодження, велосипед також отримав значні пошкодження, в добровільному порядку відшкодувати шкоду ОСОБА_1 відмовляється, не цікавиться станом здоров`я потерпілого, тобто у правопорушника відсутнє щире каяття у вчиненому правопорушенні (а.с.42-44).
В судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисник Іващенко А.П. в інтересах  ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити. 
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 постанову суду в апеляційному порядку не оскаржував. В судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити постанову без змін. 

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, захисника потерпілого, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали даної справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на так.
Відповідно до ч.7ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що  орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду першої інстанції, в апеляційній скарзі не оспорюється.
Доводи апеляційній скарги про розгляд справи судом першої інстанції без участі потерпілого не є правовою підставою для скасування судового рішення. 
Так, законом не передбачена обов`язкова участь потерпілого у розгляді справи про притягнення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за ст.124 КУпАП.
При цьому, матеріали справи містять письмові пояснення ОСОБА_2 , надані 20 травня 2022 року під час складання адмінпротоколу; клопотання його захисника - адвоката Іващенко А.П. про застосування до правопорушника стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами (а.с.13, 21-22).
В свою чергу, під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_2 та його захиснику, які приймали участь у судовому засіданні, в повній мірі були надані можливості для захисту своїх прав, передбачених ст.268 КУпАП, чим відновлено їх право на участь в судовому розгляді справи. 
Що стосується доводів апеляційної скарги про неспівмірність застосованого до правопорушника адміністративного стягнення, то вони є безпідставними з огляду на таке.
Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Виходячи із змісту постанови, суд зазначив, що при накладенні стягнення враховано характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, визнання вини, а тому суд вважав за доцільне накласти адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у межах санкції статті.
Апеляційний суд вважає, що районний суд прийшов до правильного висновку, що для попередження вчинення правопорушень в майбутньому на  ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення саме у виді штрафу. 
Суд також звертає увагу на те, що судова практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає позбавлення прав на управління транспортним засобом розглядається Європейським Судом як кримінально-правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності».
Так, судом першої інстанції встановлено, що 20 травня 2022 року водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.16.13 ПДР, а саме, перед поворотом ліворуч не надав перевагу в русі велосипеду під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого здійснив з ним зіткнення. В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, водій велосипеда отримав легкі тілесні ушкодження.
Оскільки потерпілому ОСОБА_2 були завдані легкі тілесні ушкодження, були відсутні відомості, які можуть свідчити про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, матеріали справи були направлені до управління патрульної поліції для складання адміністративного протоколу згідно вимог КУпАП (а.с.2).
Відповідно до ч.2ст.30, ч.2ст.33 КУпАП позбавлення наданого громадянину права керування транспортними засобами застосовується за грубе, повторне чи систематичне порушення порядку користування цим правом.
Між тим, в матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_1 раніше допускав грубі порушення ПДР або що він протягом року повторно порушив порядок користування правом керування транспортними засобами, що могло б свідчити про наявність обставин, які обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення (ст.35 КУпАП) та  вимагають застосування найсуворішого виду адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.
Крім того, ОСОБА_3 є інвалідом ІІ групи (а.с.36). В апеляційному суді посилався на те, що позбавлення права керування транспортними засобами поставить його та його сім`ю в скрутне становище, оскільки він використовує транспортний засіб з метою придбання продуктів харчування, медикаментів, відвідування медичних закладів.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1  в добровільному порядку не відшкодовує завдані матеріальні та/або моральні збитки, є підставою для звернення з відповідним позовом у порядку цивільного судочинства. 
Таким чином, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, суддя суду першої інстанції в повній мірі дотримався вимог ст.23 КУпАП, відповідно до яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для зміни постанови суду немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника Іващенко Анастасії Петрівни в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Постанову Суворовського районного суду м.Одеси від 15 липня 2022 року залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.Я.Колесніков