ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3991/22 Справа № 932/8546/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Цитульський В.І. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2022 року                                                                м. Дніпро
       Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді - Барильської А.П.,
суддів - Деркач Н.М., Куценко Т.Р.

сторони:
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач:  ОСОБА_2 
третя особа ОСОБА_3 
       розглянувши у спрощеному позовному провадженні, в порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу  ОСОБА_4 на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 22 лютого 2022 року, яке постановлено суддею Цитульським В.І. у місті Дніпро, повний текст рішення суду складений 25 лютого 2022 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
       У жовтні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину ОСОБА_3 , яка продовжує навчання.
       Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з відповідачем є батьками повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачкою, навчається, через що потребує утримання. Тому позивач просила суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення донькою 23 років за умови, що вона продовжуватиме навчання.
       Рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 22 лютого 2022 року позовна заява ОСОБА_1 задоволена частково.
       Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) починаючи з 19.10.2021 року і до досягнення останньою 23 років чи закінчення нею навчання.
       Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми з один місяць.
       Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповно з`ясовані судом першої інстанції обставини справи, просить рішення суду скасувати та винести нове рішення, яким відмовити позивачці в задоволенні її позовних вимог.
       В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що не має змоги матеріально допомагати своїй повнолітній доньці, так як отримає маленьку заробітну плату, більшу частину якої витрачає на допомогу хворому батькові.
       Зазначає, що судом безпідставно відмовлено у задоволенні заявленого ним клопотання про допит свідків, а саме його батька  ОСОБА_5 , який би пояснив суду матеріальний стан відповідача та розмір допомоги, яку він надає батькові та ОСОБА_6 , яка йому систематично надавала грошові кошти у борг.
       Відзив на апеляційну скаргу не подано.
       Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.
       Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач перебували у шлюбі з 14.06.2003 року по 11.08.2010 року, мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про одруження серія НОМЕР_1 від 14.06.2003 року, актовий запис № 211, Свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 від 11.08.2010 року, актовий запис № 310, Свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серія НОМЕР_3 від 21.10.2003 року, актовий запис № 1045. (а.с. 5-7)
       Договором про надання платних освітніх послуг № 1318/ЕТФ-21 від 10.08.2021 року, укладеним між Національним технічним університетом "Дніпровська політехніка" в особі ректора Азюковського О.О. та ОСОБА_3 підтверджені фінансові зобов`язання замовника щодо оплати платної освітньої послуги, що надається здобувачу закладом, в розмірі 83200 грн. за весь строк навчання, за один навчальний рік 20 800 грн., за семестр 10 400 грн., за місяць 2 080 грн. (а.с.11)
       З довідкивідділу кадрів Міністерства освіти і науки НТУ "Дніпровська політехніка" від 07.10.2021 року № 16/56-948 вбачається, що ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання на 1 курсі зазначеного освітнього закладу. (а.с. 12)
       Згідно копії довідки Національного технічного університету «Дніпровська політехніка» від 07.10.2021, ОСОБА_3 навчається на першому курсі на умовах договору, зарахована з 01.09.2021, передбачене закінчення навчання 30.06.2025 року. (а.с. 12)
       Згідно довідки ПП «Юніон Трейд Плюс» від 11.01.2022 року, нарахована заробітна плата відповідача за період з серпня по грудень 2021 року становила 43550.79 грн., відраховані аліменти склали - 10 022, 17 грн.. (а.с.39)
       Згідно банківської виписки по рахунку ОСОБА_2 , за період з 10.01.2022року по 24.01.2022 року на рахунку є заборгованість на суму 4 697,05 грн. (а.с. 47, 48) Відповідач оплачував товар в аптеках 18 та 20 січня 2022 року на загальну суму 1 761,78 грн. 
       З копій нотаріально посвідчених заяв від  ОСОБА_6 , вбачається, що щомісячно вона передавала відповідачу в борг кошти в сумі 2 550 грн., з 01.01.2021року, на сплату аліментів, загальна сума 28 050 грн., відповідач повертає борг по 360 грн. на місяць; (а.с.49) від ОСОБА_5 , згідно якої, він отримує від відповідача грошову допомогу в сумі 4 500 грн. на місяць на лікування та оплату комунальних послуг.(а.с. 50)  
       Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що обов`язок із утримання несуть обоє батьків, суд врахував вартість навчання та інші витрати, пов`язані із навчанням, та дійшов висновку про визначення розміру аліментів в 1/6 частині від доходу відповідача, щомісячно.
       Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
       Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
       Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
       Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
       Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку.
       Таким чином, однією з обов`язкових обставин, що підлягають доказуванню у цій справі, є наявність у відповідача можливості надавати таку матеріальну допомогу.
       Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
       Згідно зі ст. 76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Вирішуючи даний спір по суті, суд першої інстанції врахував матеріальний стан сторін та інші обставини у справі, та відповідно до положень вищенаведених норм Сімейного кодексу України, дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
       Задовольняючи позов частково та стягнувши аліменти на утримання повнолітньої доньки, у визначеному судом розмірі, суд першої інстанції взяв до уваги вимоги ст.ст. 182, 200 СК України, врахувавши при цьому можливість відповідача надавати допомогу у визначеному судом розмірі.
       Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач не має змоги матеріально допомагати своїй повнолітній доньці, так як отримає маленьку заробітну плату, більшу частину якої витрачає на допомогу хворому батькові, не є підставою, на думку колегії суддів, для відмови у задоволенні позову, оскільки дитина, у тому числі повнолітня, для нормальної життєдіяльності та розвитку потребує не лише оплати її навчання, а і витрат на інші природні потреби, які не є безкоштовними. При цьому суд першої інстанції врахував матеріальне становище відповідача та дійшов правильного висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу, щомісячною
       Доводи апеляційної скарги про безпідставну відмову судом першої інстанції у задоволенні заявленого ОСОБА_2 клопотанняпро допит свідків, а саме його батька ОСОБА_5 , який би пояснив суду матеріальний стан відповідача та розмір допомоги, яку він надає батькові та свідка ОСОБА_6 , яка систематично надавала відповідачу грошові кошти у борг, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції встановлені обставини справи та вірно визначений розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на утримання повнолітньої дочки на період її навчання, але не більше ніж до досягнення нею віку 23 років..
       Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.
       На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
       Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
       Рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 22 лютого 2022 року - залишити без змін.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає
       Повний текст постанови складений 06 червня 2022 року.

Головуючий:                                                                  А.П. Барильська
Судді:                                                                                 
                                                                               Н.М. Деркач
                                                                               
                                                                               Т.Р.Куценко