У Х В А Л А
28 липня 2022 року
м. Київ
Справа № 11-395сап21
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Анцупової Т. О., 
суддів Григор`євої І. В., Гриціва М. І., Желєзного І. В., Золотнікова О. С., Катеринчук Л. Й.,Крет Г. Р., Лобойка Л. М., Пількова К. М., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткача І. В., Ткачука О. С., Штелик С. П.
розглянула в порядку письмового провадження заяву про самовідвід судді Великої Палати Верховного Суду Ситнік Олени Миколаївнивід участі в розгляді справи № 11-395сап21 за скаргою  ОСОБА_1  на рішення Вищої ради правосуддя від 20 липня 2021 року № 1614/0/15-21 «Про залишення без змін рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 01 березня 2021 року № 497/2дп/15-21 про відмову у притягненні судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності та припинення дисциплінарного провадження»,
УСТАНОВИЛА:
19 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Великої Палати Верховного Суду зі скаргою, у якій просить скасувати рішення Вищої ради правосуддя від 20 липня 2021 року № 1614/0/15-21 «Про залишення без змін рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 01 березня 2021 року № 497/2дп/15-21 про відмову у притягненні судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності та припинення дисциплінарного провадження».
Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 02 вересня 2021 року відкрила провадження за цією скаргою, а ухвалою від 08 жовтня 2021 року призначила справу до розгляду.
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року заяву   ОСОБА_1 про відвід судді Великої Палати Верховного Суду Ситнік О. М. від участі у розгляді справи № 11-395сап21 залишено без розгляду.
27 липня 2022 року суддя Великої Палати Верховного Суду Ситнік О. М. заявила самовідвід від участі у розгляді справи № 11-395сап21 за скаргою  ОСОБА_1 на рішення Вищої ради правосуддя від 20 липня 2021 року № 1614/0/15-21, ухвалене за результатом розгляду скарги на рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 01 березня 2021 року № 497/2дп/15-21, який мотивувала тим, що 26 липня 2022 року ОСОБА_1 опублікував на своїй сторінці у мережі «Фейсбук» допис, у якому зазначив про існування тісного контакту між суддями Ситнік О. М. та ОСОБА_2 , оскільки, перебуваючи на посадах суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зазначені судді тривалий час працювали в одному кабінеті, а також отримали квартири в одному багатоквартирному житловому будинку.
На думку судді Ситнік О. М., зазначені обставини можуть викликати сумнів у ОСОБА_1  та у суспільства у її небезстороності, неупередженості та об`єктивності при розгляді цієї справи.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
Згідно із частиною першою статті 40 КАС України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.
Велика Палата Верховного Суду перевірила доводи заяви судді Ситнік О. М. про самовідвід та дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):
1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;
2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований у результаті розгляду справи;
3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою зазначеної статті суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді адміністративної справи).
Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.
Із практики Європейського суду з прав людини (далі ? ЄСПЛ) слідує, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається, окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (параграфи45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Morel проти Франції»(Morel v. France); параграф 23 рішення ЄСПЛ у справі «Pescador Valero  проти Іспанії» (Pescador Valero v. Spain) або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (параграф 40 рішення ЄСПЛ у справі «Luka проти Румунії»(Luka v. Romania), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (параграф44 рішення ЄСПЛ у справі «Wettstein проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland); параграф 30 рішення ЄСПЛ у справі «Pabla Ky проти Фінляндії» (Pabla Ky v. Finland); параграф 96 рішення ЄСПЛ у справі «Micallefпроти Мальти» (Micallef v. Malta).
У рішенні від 09 листопада 2006 року в справі «Білуха проти України» ЄСПЛ з посиланням на його усталену практику підкреслив, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед іншого, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (параграф 49).
Стосовно об`єктивного критерію Суд зазначив, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (параграф52).
Велика Палата Верховного Суду, оцінюючи наведені суддею Ситнік О. М. обставини щодо наявності підстав для самовідводу судді, передбачених пунктом 4 частини першої статті 36 КАС України, дійшла висновку про відсутність у цій справі підстав, які можуть свідчити про упередженість судді Ситнік О. М. стосовно скаржника, її зацікавленість в певному рішенні чи про необ`єктивне ставлення до учасників справи з таких мотивів.
З матеріалів справи слідує,  що під час судового засідання 17 лютого 2022 року до початку розгляду справи № 11-395сап21 по суті суддя Ситнік О. М. розкрила інформацію про те, що вона працювала разом із суддею ОСОБА_2., певний час працювала з нею в одному кабінеті, однак з обранням до Верховного Суду вони працюють в різних структурах та підтримують лише робочі стосунки, а відтак вважала, що відсутні підстави для її самовідводу від участі у розгляді цієї справи. Також суддя Ситнік О. М. зазначила, що в інший справі (№ 11-255сап20,) Велика Палата Верховного Суду відмовила у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Ситнік О. М. та її заяви про самовідвід, у яких однією з підстав було  отримання Ситнік О. М. і ОСОБА_2 службових квартир в одному будинку.
Після розкриття зазначеної інформації, скаржник зазначив про те, що підстав для відводу суддів Великої Палати Верховного Суду у зв`язку з розголошеною інформацією у нього не виникло.
Зі змісту заяви про самовідвід судді Ситнік О. М. Велика Палата Верховного Суду не встановила нових обставин, які б викликали у скаржника та у суспільства сумніви у неупередженості, небезсторонності та об`єктивності судді Ситнік О. М.
Отже, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення заяви судді Ситнік О. М., про самовідвід від участі у розгляді справи № 11-395сап21.
Керуючись статтями 36, 39, 40, 248 КАС України, Велика Палата Верховного Суду
 
УХВАЛИЛА:
Заяву про самовідвід судді Великої Палати Верховного Суду Ситнік Олени Миколаївни залишити без задоволення.
Продовжити розгляд справи № 11-395сап21 за скаргою  ОСОБА_1 на рішення Вищої ради правосуддя від 20 липня 2021 року № 1614/0/15-21 «Про залишення без змін рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 01 березня 2021 року № 497/2дп/15-21 про відмову у притягненні судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності та припинення дисциплінарного провадження» за участю судді Ситнік Олени Миколаївни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач                                                                                     Т. О. Анцупова
Судді:                                    І. В. Григор`єва                                          К. М. Пільков
                                               М. І. Гриців                                                 О. Б. Прокопенко
                                               І. В. Желєзний                                            Л. І. Рогач
                                               О. С. Золотніков                                        О. М. Ситнік
                                               Л. Й. Катеринчук                                      І. В. Ткач
                                               Г. Р. Крет                                                    О. С. Ткачук
                                               Л. М. Лобойко                                            С. П. Штелик