КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                     
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
18 травня 2022 року                                                                                     м. Київ
                                                                     
        Справа № 761/25957/21
Апеляційне провадження №22-ц/824/3813/2022
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:     судді-доповідача:    Соколової В.В.
суддів:                       Андрієнко А.М., Поліщук Н.В.
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського  районного суду м. Києва, постановлену під головуванням судді Макаренко І.О. 14 грудня 2021 року в м. Київ, у справі за позовом ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Общепіт-1» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за всі невикористані дня щорічної відпустки та відшкодування моральної шкоди,  
 
В С Т А Н О В И В
 
Ухвалою Шевченківського  районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року позовну заяву   ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Общепіт-1» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за всі невикористані дня щорічної відпустки та відшкодування моральної шкоди - визнано неподаною та повернуто позивачу.
Ухвала суду мотивована тим, що позивач не виконала вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та не усунула недоліки в повному обсязі, а саме не надала доказів (довідку про середню заробітну плату), на підставі яких були здійснені розрахунки сум, які на її думку підлягають стягненню.
 
Не погодилась із зазначеним судовим рішенням позивач, її представником - адвокатом Жигун С.С. подано апеляційну скаргу, так як вважають, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права.  Представник позивача вказує на те, що ним були проведені всі розрахунки на підставі інформації отриманої з Державного реєстру фізичних осіб - платник податків про суми виплачених позивачу доходів та утриманих податків, і цей документ був доданий до позовної заяви. Оскільки позивач і відповідач перебувають у конфліктних відносинах, інших документів отримати позивач не має можливості. Адвокатом вчинялись дії щодо отримання інформації з банківської установи, які не дали результату, а тому у позові було заявлено відповідне клопотання про витребовування доказів.  На усунення недоліків було подано заяву з детальною аргументацією, однак вона не була прийнята до уваги судом першої інстанції.
На підставі викладеного, просять скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
 
В порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 ч. 1 ст. 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. А відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Тому розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з наступного.
 
Судом встановлено, що в липні 2021 року позивач звернулись до суду із вищевказаним позовом, в якому просила:
-          витребувати у АТ «Державний ощадний банк України» деталізовану інформацію про перерахунок відповідачем заробітної плати позивачу на картковий рахунок за весь час користування цим рахунком; 
-          стягнути з відповідача на свою користь суму в розмірі 213522,09 грн, з яких: 3529,46 невиплачена заробітна плата, 157227,56 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, 2765,07 грн грошова компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки, 50000 грн моральної шкоди.
В додатках до позовної заяви значиться і в матеріалах справи наявна копія квитанції про сплату позивачем суми судового збору в розмірі 2135,22 грн, копія відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платник податків про суми виплачених позивачу доходів та утриманих податків, копії адвокатських запитів та відповідей на них (а.с.1-14)
Ухвалою Шевченківського  районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року позовну заяву залишено без руху з підстав недодержання вимог, викладених у ст.ст.175,177 ЦПК України.  А саме вказано на те, що позивач, визначаючи зміст позовних вимог, не надає доказів, на підставі яких були здійснені розрахунки сум, які на його думку, підлягають стягненню, отже обґрунтований розрахунок сум (довідка про середню заробітну плату) - відсутній. Виходячи з наведеного, суд першої інстанції вважав за необхідне залишити позовну заяву без руху із наданням позивачу строку на усунення вказана них недоліків 5 днів, а саме надати докази (довідку про середню заробітну плату), на підставі яких були здійснені розрахунки (а.с.17).
 Копія даної ухвали суду в електронному вигляді була направлена на електронну адресу представника 22 листопада 2012 року (а.с.18).
На виконання ухвали Шевченківського  районного суду м. Києва від 22 листопада 2021 року, представником  позивача  до суду першої інстанції засобами поштового зв`язку 25 листопада 2021 року  подано заяву про усунення недоліків, в якій наведені розрахунки заявлених до стягнення сум та вказано на те, що вони проведені на підставі інформації отриманої з Державного реєстру фізичних осіб - платник податків про суми виплачених позивачу доходів та утриманих податків. Адвокатом вказано на відсутність довідки про заробітну плату, а також про вчинення ним дій щодо отримання інформації з банківської установи, які не дали результату, а тому у позові і в даній заяві ним заявлено клопотання про витребовування доказів (а.с.19-23). 
Ухвалою Шевченківського  районного суду м. Києва від 14 грудня 2021 року позовну заяву  ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Общепіт-1» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за всі невикористані дня щорічної відпустки та відшкодування моральної шкоди - визнано неподаною та повернуто позивачу. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та не усунуто недоліки.
 
Відповідно до ст. 6 Конвенції  про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людини при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
За правилом ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з положеннями  ст.ст. 185-187 ЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє дотримання позивачем вимог статей 175 і 177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.
Статтею 175 ЦПК України встановлено ряд вимог, яким повинна відповідати позовна заява.
Зокрема, згідно з п.8 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 185 ЦПК України). 
Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 цього Кодексу, протягом п'яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175, 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
 
 З матеріалів справи вбачається, що в позовній заяві, поданій засобами поштового зв`язку 19 липня 2021 року був зазначений перелік доказів і виходячи із заяви про усунення недоліків позивач вважає наданий ним обсяг доказів достатнім.
Чинне процесуальне законодавство передбачає лише зазначення у позові переліку документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, засвідчення їх власним підписом абро підписом представника.  
Також апеляційний суду вважає за доцільне звернути увагу на те, що виходячи з вимог процесуального закону, оцінка наданих позивачем доказів у справі, в тому числі з підстав їх належності, допустимості і достовірності проводиться судом за результати розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження у справі.
Позивачем визначено ціну позову та було  сплачено судовий збір у розмірі 1% від заявленої суми позовних вимог.
За таких обставин, вимога суду першої інстанції про необхідність надати обґрунтований розрахунок сум (довідку про середню заробітну плату), які зазначені в ухвалі суду від 22 листопада 2021 року про залишення позовної заяви без руху, є безпідставними. 
Крім того, судом не враховано те, що якщо на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну  неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи ( ч. 2 ст. 176 ЦПК України). Таким чином, за відсутності у позивача можливості провести точний розрахунок, беручи до уваги факт сплати позивачем судового збору та відсутність визначеного судом іншого розміру судового збору за дані вимоги, висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви у зв'язку з неусуненням недоліків не може вважатись обґрунтованим.
Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
З огляду на викладене, апеляційний суд не вбачає підстав для визнання позовної заяви ОСОБА_1 до Житлово-будівельного кооперативу «Общепіт-1» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації за всі невикористані дня щорічної відпустки та відшкодування моральної шкоди неподаною та повернення її позивачу.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що у відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
 
П О С Т А Н О В И В
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Шевченківського районного суду Київської області від 14 грудня 2021 року -  скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів.

Суддя-доповідач:                                                                             В.В. Соколова 
 
Судді:                                                                                                 А.М. Андрієнко 
 
Н.В. Поліщук