Номер провадження: 22-ц/813/5263/22 
Справа № 492/103/21
Головуючий у першій інстанції Черевата В. І.
Доповідач Дришлюк А. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2022 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомарецького М.М., Громіка Р.Д.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Бучацького Володимира Володимировича на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 13 вересня 2021 року в цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

ВСТАНОВИВ: 

03 лютого 2021 року позивач звернувся до Арцизького районного суду Одеської області з позовом та просив ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 23 квітня 2012 року в розмірі 20471 грн 08 коп., а також витрати по сплаті судового збору. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що між сторонами був укладений кредитний договір № б/н від 23.04.2012 року, відповідно до якого ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з тарифами. У порушення умов договору, як зазначає позивач, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала належним чином, заборгованість не погасила. Позивач вказує на те, що у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість, яку у добровільному порядку сплачувати не бажає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути суму заборгованості з відповідача (т. 1, а.с. 1-66).
Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 13 вересня 2021 року позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» вирішено задовольнити в повному обсязі. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 23 квітня 2012 року в розмірі 20471 грн 08 коп., яка складається з наступного: 20471 грн 08 коп. – заборгованість за тілом кредиту; стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 2270 гривень (т. 2, а.с. 78-81).
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, адвокат Бучацького Володимир Володимирович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просив суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що не погоджується з оскаржуваним рішенням, вважає його незаконним та необґрунтованим. Так, представник апелянта повідомляє, що 23.04.2012 року між сторонами було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до якої ОСОБА_1 виявила бажання оформити на своє ім`я платіжну картку «Універсальна» з кредитним лімітом 8000 гривень. При цьому, представник апелянта зазначив, що розмір відсотків, строку їх сплати, обов`язку повернення будь-яких грошових коштів вказана Анкета не містить. Представник апелянта вказав на те, що банк здійснював щомісячне нарахування відсотків за ставкою 2,9% та 3,6% та суму відсотків включав до графи «Залишок після операції», при цьому зазначаючи, що позивачем встановлювався максимальний розмір кредитного ліміту в розмірі 13000 станом на 31.01.2017 року. Таким чином, на думку представника апелянта, внаслідок зарахування відсотків за користування позикою до «тіла кредиту», банк не довів існування заборгованості та її розмір (т. 2, а.с. 92-94). 
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 січня 2022 року було відкрито апеляційне провадження та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.
Правом закріпленим статтею 360 ЦПК України сторони не скористалися, відзив на адресу суду не надходив.
З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із того, що зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог, оскільки відповідач свої зобов`язання по кредитному договору, що стосується своєчасного погашення заборгованості по кредиту та відсотках нарахованих за користування кредитом, належним чином не виконала, остаточну заборгованість не погасила. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі та стягнення із відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20471,08 грн.
Апеляційний суд частково погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинне виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов`язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частина 1 статті 634 ЦК України встановлює, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
З матеріалів справи вбачається, що 23 квітня 2012 року ОСОБА_1 звернулася до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг та в результаті підписала заяву-анкету № б/н, на підставі якою їй було оформлено та видано банківські картки. В даній заяві-анкеті також зазначаються відомості щодо оформлення платіжної картки «Універсальна» та розміру бажаного кредитного ліміту у розмірі 8000,0 грн (а.с. 31).
В подальшому, ОСОБА_1 було оформлено та видано банківські картки: НОМЕР_1 , дата відкриття 24.04.2012 року, термін дії 02/15; НОМЕР_2 , дата відкриття 23.04.2012 року, термін дії 03/16; НОМЕР_3 , дата відкриття 23.09.2015 року, термін дії 03/19 (а.с. 30).
Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, старт карткового рахунку відбувся 23.04.2012 року по картці НОМЕР_2 , та згідно якої 23.04.2012 року було встановлено кредитний ліміт у розмірі – 300,0 грн та відразу збільшено до 1800,0 грн; 27.04.2012 року – збільшено до 2100,0 грн; 08.05.2012 року – збільшено до 2600,0 грн; 02.11.2012 року – збільшено до 8000,0 грн; 23.03.2013 року – збільшено до 13000,0 грн; 31.01.2017 року – збільшено до 13700,0 грн та 22.07.2018 року – зменшено до 0 грн (а.с. 29).
Окрім того, позивачем також було долучено виписку по картковому рахунку за період з 23.04.2012 року по 23.10.2020 року, з якої чітко вбачається, що відповідач користувалася наданими їй грошовими коштами у вигляді встановленого кредитного ліміту та здійснювала часткове погашення виниклої заборгованості. З наявної виписки також вбачається, що Банком систематично нараховувалася відсотки за користування наданими кредитом, однак будь-яких відомостей щодо обумовлення та узгодження сторонами розміру відсоткової ставки, матеріали справи в свою чергу не містять. У вищенаведеній анкеті-заяві, котру було долучено Банком в якості доказу та відповідно підстав для задоволення позовних вимог, зазначається лише інформації щодо бажання оформлення платіжної картки «Універсальна» та встановлення кредитного ліміту у розмірі 8000,0 грн, однак відомості щодо розміру відсотків за користування кредитом та відповідно встановлення штрафних санкцій за несвоєчасне погашення заборгованості не містяться. 
Позивачем, в свою чергу було також надано Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», в котрому наведено відомості щодо пільгового періоду, базової відсоткової ставки, розміру обов`язкового щомісячного платежу та штрафних санкцій за несвоєчасне погашення виниклої заборгованості, та відповідно наведено типи кредитної картки «Універсальна», а саме: «Універсальна», 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD». Однак за відсутності повної інформації щодо типу банківського продукту, оформленого ОСОБА_1 та відповідно відсутності підпису останньої, котрий би підтвердив факт ознайомлення її із наведеними умовами кредитування, вказаний витяг не може бути належним та безспірним доказом щодо обумовленості сторонами умов кредитування в повному обсязі.
Разом з тим, посилання позивача та безпосередньо суду першої інстанції на відповідні положення Договору про надання банківських послуг, також не може бути в даному випадку належним доказом на підтвердження доведення до відома відповідача всіх умов кредитування та відповідно їх обумовленість, оскільки не можливо встановити чи ознайомлювалася ОСОБА_1 із його змістом та чи на момент підписання заяви-анкети від 23.04.2012 року вказаний договір був викладений у відповідності до тієї редакції, наданої позивачем безпосередньо під час звернення до суду з позовними вимогами. Окрім того, слід також враховувати, що незважаючи на те, що встановлення та підвищення відсоткової ставки передбачено банком у його внутрішніх документах, однак нарахування відсотків має бути узгоджено із споживачем, у відповідності до ст. 1056-1 ЦК України.
Також при розгляд даної категорії справ слід враховувати правову позиції ВСУ викладену в постанові від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17, згідно якої надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку – в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім.Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження N 6-16цс15) та не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
Окрім того, із наданого банку розрахунку заборгованості вбачається, що Банком безпідставно нараховувалися відсотки, не обумовлені сторонами, за користування кредитними коштами, подекуди навіть пеню за несвоєчасне погашення виниклої заборгованості, в результаті чого збільшувалася заборгованість за тілом кредиту. Відповідач, в свою чергу, здійснювала погашення виниклої заборгованості, однак в повному обсязі свої зобов`язання не виконала. З наявної виписки також вбачається, що починаючи з 01.01.2018 року відповідачем не здійснювалося жодних фінансових операцій по картковому рахунку, проте Банком в свою чергу проводилися операції щодо списання відсотків за користування кредитними котами, нарахування штрафу та пені, у зв`язку із чим заборгованість по тілу кредиту (котре в свою чергу не може бути більшим ніж визначено договором, в даному випадку анкетою-заявою) зростала. 
Однак, судом першої інстанції, під час ухвалення рішення щодо задоволення позовних вимог та стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20471,08 грн, не взято до уваги вищенаведене та як результат передчасно ухвалено відповідне рішення.
За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є - неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
Таким чином, враховуючи, що відповідачем не спростовано факт підписання вищенаведеної анкети-заяви № б/н, оформлення платіжної картки, встановлення кредитного ліміту та відповідно користування наданими грошовими коштами, оскільки сторонами було обумовлено надання ОСОБА_1 грошових коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 8000,0 грн та відповідно не здійснення відповідачем погашення виниклої заборгованості, апеляційний суд приходить до висновку щодо зміни оскаржуваного рішення, а саме стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8000,0 грн.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Позовні вимоги задоволено на суму 8000,0 грн, тобто на 39 % від заявлених позовних вимог (20471,08 грн). Позивачем, в свою чергу, понесено судові витрати, які складаються із судового збору за подання позовної заяви (2270,0 грн). Тому з відповідача слід стягнути судові витрати на користь позивача у розмірі – 2270,0 х 39%= 885,30 грн.
Таким чином, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження, апеляційний суд приходить до висновку про зміну оскаржувного рішення Арцизького районного суду Одеської області від 13 вересня 2021 року.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Арцизького районного суду Одеської області від 13 вересня 2021 року змінити, викласти в новій редакції – позовні вимоги задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК», (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, код ЄДРПОУ 14360570, МФО 305299, р/р № НОМЕР_5 (для погашення заборгованості та судових витрат)) заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.04.2012 року у розмірі 8000,0 (вісім тисяч) гривень, яка складається з наступного: 8000,0 гривень – заборгованість за тілом кредиту.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК», (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, код ЄДРПОУ 14360570, МФО 305299, р/р № НОМЕР_5 (для погашення заборгованості та судових витрат)) судові витрати у розмірі 885(вісімсот вісімдесят п`ять) гривень 30 копійок.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду                          А.І. Дришлюк
 
Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький