Ухвала               
 
24 травня 2022 року
м. Київ
 
справа № 334/11217/13-ц
 
провадження № 19240 св 21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ;
відповідач - ОСОБА_2 ;
третя особа - районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, як орган опіки та піклування;
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження клопотання ОСОБА_2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 03 листопада 2021 року,

ВСТАНОВИВ: 
 
У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.
 
Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено. Позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав, відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
У жовтні 2018 року ОСОБА_2 подав заяву про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2014 року, в якому просив заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2014 року у цій справі скасувати та призначити справу до розгляду у загальному порядку.
 
Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 листопада 2018 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2014 року у цій справі задоволено, заочне рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 березня 2014 року скасовано.
 
У березні 2019 року ОСОБА_2 ОСОБА_2 звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа - районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні.
 
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2021 року у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 та зустрічного позову ОСОБА_2 у цій справі відмовлено.
 
Постановою Запорізького апеляційного суду від 03 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. 
Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2021 року у частині, яка є предметом апеляційного оскарження, залишено без задоволення. 
В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалося й апеляційним судом не переглядалося.
 
В поданій у листопаді 2021 року до Верховного Суду касаційній скарзі на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 03 листопада 2021 року ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати в частині відмови у задоволенні зустрічного позову й ухвалити нове судове рішення у цій частині, яким зустрічні вимоги задовольнити.
 
Ухвалою Верховного Суду від 20 січня 2022 року відкрито касаційне провадження у справі № 334/11217/13-ц та витребувано її матеріали із Ленінського районного суду м. Запоріжжя.
 
У квітні 2022 року матеріали справи надійшли до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 11 травня 2022 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
 
В касаційній скарзі ОСОБА_2 викладено клопотання про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
 
У задоволенні вказаного клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.
 
Частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим судом касаційної інстанції, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мають повноважень встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми.
 
Частиною першою статті 402 ЦПК України передбаченого, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.
 
Відповідно до частини першої статті 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.
 
Питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з огляду на наявність необхідності у таких поясненнях.
 
Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої та/або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.
 
Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Оскільки судом касаційної інстанції у межах касаційного провадження не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, то підстави для розгляду справи з викликом сторін в суді касаційної інстанції, а отже і підстави для задоволення клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, відсутні. Повідомлення учасників справи про дату і місце розгляду справи здійснено шляхом розміщення інформації на офіційному веб-порталі судової влади.
 
Керуючись статтею 212, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав; за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: районна адміністрація Запорізької міської ради по Дніпровському району, як орган опіки та піклування, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, встановлення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2021 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 03 листопада 2021 року.
 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий   Судді:	Є. В. Синельников   О. В. Білоконь   О. М. Осіян   Н. Ю. Сакара   В. В. Шипович