ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/19905/21	Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В. 	
Провадження № 33/817/300/22 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
з участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1  
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 травня 2022 року, 

в с т а н о в и в:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Як визнав суд, ОСОБА_1 23 жовтня 2021 року о 23 год. 29 хв. в м. Тернополі по вул. Шашкевича перехрестя вул. Руська, керував транспортним засобом марки "Mazda 6", д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора "Drager Alcotest 7510 ARLM 0307" (повірка дійсна до 12.04.2022 року) та огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
       В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вважає постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою, у зв`язку з неповнотою та однобічністю судового розгляду, неналежним аргументуванням прийнятого рішення, яке ухвалено на припущеннях, без додержання принципу верховенства права та законності. 
В обґрунтування своїх доводів зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 безпідставно.
Стверджує, що з долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що працівники поліції без належних на те підстав почали вимагати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, хоча ознак сп`яніння у нього не було.
Також звертає увагу, що йому не видавалось направлення на проходження медичного огляду у закладі охорони здоров`я.
Вказує, що у матеріалах справи відсутні достатні, об`єктивні та беззаперечні докази того, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння. 
       Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 травня 2022 року і закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
       Заслухавши апелянта ОСОБА_1 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просить скасувати постанову суду першої інстанції про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
       Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення. 
       Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 306723 від 23 жовтня 2021 року о 23 год. 29 хв. в м. Тернополі по вул. Шашкевича перехрестя вул. Руська, керував транспортним засобом марки "Mazda 6", д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці і від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора "Drager Alcotest 7510 ARLM 0307" (повірка дійсна до 12.04.2022 року) та огляду в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.
Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а наведені у ньому обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом по справі.
Підстав вважати, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення є незаконним і складений безпідставно, як апелянт вказує в апеляційній скарзі, суд не вбачає.
       Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримав належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.
       Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
       Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції, який був предметом дослідження суду першої інстанції і з якого встановлено, що патрульний автомобіль поліції переслідував транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням останнім вимог правил дорожнього руху України (невиконання вимог дорожнього знаку "Дорога з одностороннім рухом"). 
Оглянутим в судовому засіданні відеоматеріалом, що зафіксований нагрудною камерою поліцейських, підтверджується, що на місці зупинки транспортного засобу, водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з наявністю у нього ознак такого сп`яніння, які працівником поліції були йому названі і в подальшому зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.
На цьому ж відео зафіксовано категоричну відмову апелянта від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу, так і у медичному закладі охорони здоров`я. 
       Апеляційний суд звертає увагу, характер поведінки ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу та під час спілкування з працівниками поліції свідчить, що саме він керував вказаним транспортним засобом, що ОСОБА_1 фактично і не заперечував.
       Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується також постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО 18 № від 23.10.2021 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 рухався дорогою з одностороннім рухом у забороненому напрямку на перехресті вулиць Шашкевича Руська в м. Тернополі, а також керував транспортним засобом без посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 8.4.5 та п.2.1 (а) ПДР України.
       Твердження апелянта, що йому не видавалося направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі є безпідставним, оскільки таке направлення наявне в матеріалах справи.
Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що відсутність направлення на проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, на що вказує ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, з урахуванням того, що він відмовився від проходження такого огляду в медичному закладі, жодними чином не спростовує факту відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, не свідчить про порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан стан сп`яніння і не може бути підставою для скасування судового рішення.
       Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.
       У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 
       Таким чином, виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним. 
       Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.
       Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.
       З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 травня 2022 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачаю. 

Керуючись ст.294 КУпАП, - 

п о с т а н о в и в:

       Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 травня 2022 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя