Постанова                                      
Іменем України                                 
 
26 квітня 2022 року
м. Київ
 
справа № 727/8041/16-ц
провадження № 61-17315св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач),                 Хопти С. Ф.,
 
учасники справи:
позивач - акціонерне товариство «Райффайзен банк Аваль»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького апеляційного суду                       від 20 вересня 2021 року у складі колегії суддів: Височанської Н. К., Владичана А. І., Литвинюк І. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
 
У вересні 2016 року акціонерне товариство «Райффайзен банк аваль» (далі - АТ «Райффайзен банк Аваль») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 грудня 2016 року позовні вимоги АТ «Райффайзен банк Аваль» задоволено.
В рахунок погашення заборгованості за генеральним кредитним договором № 014/05/698 (та в рамках генерального кредитного договору, укладеного кредитного договору від 20 червня 2008 року № 014/05/698/1 від 20 червня 2008 року) у розмірі 404 694,16 доларів США боргу та 3 539 290,76 грн нарахованої пені, звернуто стягнення на нерухоме майно (житловий будинок) з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться в                          АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок, цегла, літ. А, загальною площею 179,0 кв. м, в тому числі житловою площею 62,8 кв. м, який складається з чотирьох житлових кімнат, криниця 1, огорожа 2-4, що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів в процедурі здійснення виконавчого провадження, з початковою ціною реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен банк Аваль» судовий збір у розмірі 1 378 грн.
 
У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці           від 05 грудня 2016 року.
 
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 09 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема сплати судового збору в розмірі 312 338,11 грн.
 
На виконання ухвали Чернівецького апеляційного суду від 09 липня          2021 року ОСОБА_1 подала клопотання про зменшення розміру судового збору та звільнення від сплати донарахованого судового збору у розмірі 312 338,11 грн.
 
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 29 липня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору та звільнення від сплати донараховного судового збору за подання апеляційної скарги на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 грудня 2016 року. 
Продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків апеляційної скарги до 10 серпня 2021 року.
 
На виконання вказаної ухвали ОСОБА_1 повторно звернулася до апеляційного суду з клопотанням про зменшення розміру судового збору.
 
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 03 вересня 2021 року частково задоволено клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору.
Зменшено ОСОБА_1 розмір судового збору за подання апеляційної скарги на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 грудня 2016 року до 29 621,25 грн.
Продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків апеляційної скарги, а саме сплати судового збору в сумі 27 554,25 грн до 15 вересня 2021 року.
 
На виконання вказаної ухвали ОСОБА_1 втретє звернулася до апеляційного суду з клопотанням про зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги з 27 554,25 грн до 3 314,10 грн.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції
 
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 20 вересня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору відмовлено.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 грудня 2016 року визнано неподаною та повернуто заявнику.
 
Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що оскільки станом на  20 вересня 2021 року ухвала Чернівецького апеляційного суду від 03 вересня 2021 року не виконана, тому відповідно до положень статей 185, частини другої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_1 вважається неподаною і підлягає поверненню заявнику.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
У жовтні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 .
 
Ухвалою Верховного Суду від 03 листопада 2021 року відкрито касаційне провадження в указаній справі.
 
Ухвалою колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 21 лютого 2022 року справу призначено до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

 

Аргументи учасників справи
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати судове рішення апеляційного суду та направити справу на розгляд до апеляційного суду.
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 15 липня  2020 року у справі № 572/1157/19, провадження № 61-5466св20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга мотивована тим, що при подачі апеляційної скарги нею було сплачено судовий збір відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір», тобто 150 % від розміру судового збору, сплаченого позивачем при подачі позовної заяви, а саме 2 057 грн.
Натомість суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що нею було сплачено судовий збір не в повному обсязі та залишив апеляційну скаргу без руху ухвалою від 09 липня 2021 року з вимогою доплатити судовий збір у розмірі 312 338,11 грн.
На виконання вказаної ухвали нею було подано клопотання про зменшення судового збору до фактично сплаченого. На обґрунтування вказаного клопотання нею було зазначено, що вона є матір`ю трьох дітей:                ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Також зазначала, що вона не має власного доходу та не працює у зв`язку із проблемами із психічним розвитком одного із синів - ОСОБА_3 , якому змушена забезпечувати належний догляд. Вказувала, що покладений на неї апеляційним судом обов`язок сплатити судовий збір є непосильним тягарем та обмежує її доступ до суду. 
При цьому вказувала, що на час звернення банку із позовом до суду ним було сплачено судовий збір за позовну вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки як за немайнову вимогу.
В подальшому ухвалою апеляційного суду від 29 липня 2021 року їй було відмовлено у задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору та звільнення від сплати донарахованого судового збору за подання апеляційної скарги.
На виконання вказаної ухвали нею було подано клопотання про зменшення судового збору та відповідні документи, а саме: лист головного управління ДПС у Чернівецькій області щодо надання інформації про рахунки від 09 серпня 2021 року № 980416-24-13-12-10, згідно якого станом на 06 серпня 2021 року відомості про відкриті банківські рахунки в контролюючому органі відсутні; інформаційну довідку з ЄДРРПНМ від 05 серпня 2021 року                            № 269258124, відповідно до якої у її власності, крім спірного будинку, є                 1/6 частина квартири загальною площею 39,8 кв. м, житловою                      площею 29,3 кв. м, яка знаходиться по АДРЕСА_1 та перебуває у спільній сумісній власності.
У вказаному клопотанні про зменшення судового збору нею було зазначено, що жодної іншої нерухомості вона не має, з вказаної нерухомості доходів не отримує, й знову вказала, що не працює з поважних причин і не має доходів.
Ухвалою апеляційного суду від 03 вересня 2021 року її клопотання про зменшення розміру судового збору та звільнення від сплати донарахованого судового збору за подання апеляційної скарги задоволено частково.
Зменшено розмір судового збору за подання апеляційної скарги до        29 621,25 грн. Продовжено строк на усунення недоліків апеляційної скарги, а саме сплати судового збору у розмірі 27 554,25 грн.
Враховуючи те, що визначений апеляційним судом судовий збір є неспівмірним із рівнем її доходів, вона подала ще одну заяву про зменшення судового збору, надавши додаткові докази про відсутність доходів для сплати судового збору у неї та доходів батька її дітей.
Вона вказувала, що батько її дітей - ОСОБА_5 не має змоги сплатити судовий збір у визначеному апеляційним судом розмірі. Згідно довідки головного управління ДПС в Чернівецькій області від 14 вересня 2021 року ФОП ОСОБА_5 перебуває на обліку в головному управлінні ДГС у Чернівецькій області як платник податків з 10 жовтня 2018 року по теперішній час. Згідно поданої податкової звітності платником задекларовано наступні доходи: 2019 рік - 283 415 грн; 2020 рік -         331 410 грн.
Отже, присуджений судом розмір судового збору становить більше 10 % доходів батька її дітей за 2020 рік, при цьому на його утриманні перебувають 5 людей.
Таким чином, враховуючи те, що утримання її сім`ї здійснює батько дітей - ОСОБА_5 , тому на нього лягає тягар зі сплати судового збору, а тому просила суд зменшити його до розміру, що не перевищує 5 % його річного доходу за 2020 рік.
Проте, ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 20 вересня 2021 року у задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору відмовлено, а апеляційну скаргу визнано неподаною та повернуто заявнику.
У касаційній скарзі заявник посилається на те, що суд апеляційної інстанції під час відмови у зменшенні судового збору та поверненні апеляційної скарги неправильно застосував положення статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, не врахував практики Європейського суду з прав людини, Конституції України та Закону України «Про судовий збір».
Суд апеляційної інстанції не надав належної уваги обставинам щодо неспроможності її та батька її дітей сплатити судовий збір, визначений апеляційним судом, не врахував її доводів щодо наявності підстав для зменшення розміру судового збору, які підтверджені належними та допустимими доказами.
 
Відзиву на касаційну скаргу сторонами не подано
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
У вересні 2016 року акціонерне товариство «Райффайзен банк аваль» (далі - АТ «Райффайзен банк Аваль») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
 
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 грудня 2016 року позовні вимоги АТ «Райффайзен банк Аваль» задоволено.
 
У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до апеляційного суду з апеляційною скаргою на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці           від 05 грудня 2016 року.
 
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 09 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема сплати судового збору в розмірі 312 338,11 грн.
 
На виконання ухвали Чернівецького апеляційного суду від 09 липня          2021 року ОСОБА_1 подала клопотання про зменшення розміру судового збору та звільнення від сплати донарахованого судового збору у розмірі 312 338,11 грн.
 
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 29 липня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору та звільнення від сплати донараховного судового збору за подання апеляційної скарги на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 грудня 2016 року. 
Продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків апеляційної скарги до 10 серпня 2021 року.
 
На виконання вказаної ухвали ОСОБА_1 повторно звернулася до апеляційного суду з клопотанням про зменшення розміру судового збору.
 
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 03 вересня 2021 року частково задоволено клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору.
Зменшено ОСОБА_1 розмір судового збору за подання апеляційної скарги на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 грудня 2016 року до 29 621,25 грн.
Продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків апеляційної скарги, а саме сплати судового збору в сумі 27 554,25 грн до 15 вересня 2021 року.
 
На виконання вказаної ухвали ОСОБА_1 втретє звернулася до апеляційного суду з клопотанням про зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги з 27 554,25 грн до 3 314,10 грн.
 
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 20 вересня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору відмовлено.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 грудня 2016 року визнано неподаною та повернуто заявнику.
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Так, частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково.
 
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Однією з основних засад судочинства відповідно до пункту 8 частини третьої статті 129 Конституції України є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду.
 
Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
 
Пунктом першим статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
 
Згідно з практикою ЄСПЛ у статті 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, там, де існують апеляційні або касаційні суди, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 1970 року та рішення у справі «Гофман проти Німеччини»                 від 11 жовтня 2001 року).
 
ЄСПЛ, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.
 
Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1            статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя. Україна, як учасниця зазначеної Конвенції, повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.
 
Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» від 20 лютого 2014 року).
 
Відповідно до рішень ЄСПЛ у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії» від 26 липня 2011 року, «Креуз проти Польщі» від 19 червня          2001 року сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.
 
Відповідно до частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються, в тому числі, документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
 
Згідно з частиною другою статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, яка у свою чергу регулює питання залишення позовної заяви без руху, повернення заяви.
 
Згідно з частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
 
Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є:                         а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
 
У справі, яка переглядається, установлено, що у липні 2021 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 грудня 2016 року. Подаючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 2 067 грн.
 
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 09 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зокрема доплати судового збору в розмірі 312 338,11 грн.
 
На виконання ухвали Чернівецького апеляційного суду від 09 липня          2021 року ОСОБА_1 подала клопотання про зменшення розміру судового збору та звільнення від сплати донарахованого судового збору у розмірі 312 338,11 грн.
На обґрунтування клопотання про звільнення від сплати донарахованого судового збору, ОСОБА_1 посилалась на те, що вона є матір`ю трьох дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
При цьому вказувала, що протягом останніх років вона не працює, у зв`язку із проблемами із психічним розвитком її сина - ОСОБА_3 , а тому власного доходу не має. Крім того, у зв`язку із карантинними обмеженнями вона змушена постійно перебувати дома із сином, допомагати йому із засвоєнням матеріалу, логопедичними заняттями, оскільки самостійно він навчатися не здатен.
ОСОБА_1 надано докази того, що вона не мала доходів більше протягом року, що передує зверненню до апеляційного суду.
Також вказувала, що матеріально сім`ю утримує лише батько синів, а значна частина коштів витрачається на корекцію психічного розвитку сина.
На підтвердження вказаних обставин було надано: відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, згідно якої інформація про доходи за період з 1 кварталу 2021 року по 01 квартал 2021 року відсутня; інформацію з Пенсійного фонду України за період з 2006 року по 2017 роки; копії свідоцтв про народження дітей; висновок від 31 серпня 2018 року № 120 про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Таким чином, вважала, що покладення апеляційним судом на неї обов`язку зі сплати судового збору у розмірі 312 338,11 грн є непосильним тягарем та обмежує її доступ до суду та просила суд: зменшити для неї розмірі судового збору за подання апеляційної скарги з 314 405,1 грн до 2 067 грн; звільнити її від сплати судового збору у розмірі 312 338,11 грн.
 
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 29 липня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору та звільнення від сплати донараховного судового збору за подання апеляційної скарги на заочне рішення Шевченківського районного суду            м. Чернівці від 05 грудня 2016 року. 
Продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків апеляційної скарги до 10 серпня 2021 року.
 
Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання                  ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору та звільнення від сплати донарахованого судового збору за подання апеляційної скарги, виходив із того, що обставини, зазначені ОСОБА_1 у клопотанні, та надані на їх підтвердження докази не є безумовною підставою для зменшення розміру судового збору, оскільки не підтверджують достовірність її скрутного матеріального становища.
 
На виконання вказаної ухвали ОСОБА_1 повторно звернулася до апеляційного суду з клопотанням про зменшення розміру судового збору, у якому просила суд зменшити для неї розмір судового збору за подання апеляційної скарги з 314 405,1 грн до 2 067 грн, звільнити від сплати донарахованого судового збору у розмірі 312 338,11 грн.
Клопотання обґрунтовано тим, що вона неспроможна сплатити визначений судом судовий збір, оскільки вона не отримує жодних доходів, здійснює догляд за сином, який має проблеми з психічним розвитком, матеріально сім`ю утримує лише батько синів, значна частина коштів витрачається на корекцію психічного розвитку сина.
На підтвердження вказаних обставин надала суду лист Головного управління ДПС у Чернівецькій області щодо відсутності відкритих на її ім`я банківських рахунків, Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру права власності на нерухоме майно, відповідно до якої вона є власником 1/6 частики квартири загальною площею 39,8 кв. м, що розташована по АДРЕСА_2 .
 
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 03 вересня 2021 року частково задоволено клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору.
Зменшено ОСОБА_1 розмір судового збору за подання апеляційної скарги на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 грудня 2016 року до 29 621,25 грн.
Продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків апеляційної скарги, а саме доплати судового збору в сумі 27 554,25 грн до 15 вересня 2021 року.
 
На виконання вказаної ухвали ОСОБА_1 втретє звернулася до апеляційного суду з клопотанням про зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги з 27 554,25 грн до 3 314,10 грн
Клопотання обґрунтовано тим, що судовий збір, визначений апеляційним судом для доплати у розмірі 27 554,25 грн, є неспівмірним із рівнем її доходів, що підтверджується доказами, наданими до попередніх клопотань, вона не працює через обставини, які також було обґрунтовано у попередніх клопотаннях.
Вказувала, що фактично їх сім`ю утримує чоловік, однак його доходи також не дають змогу оплатити судовий збір у визначеному судом розмірі.
Згідно з довідкою Головного управління ДПС у Чернівецькій області                     від 14 вересня 2021 року ФОП ОСОБА_5 перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Чернівецькій області, як платник податків з              10 жовтня 2018 року по теперішній час. Згідно поданої податкової звітності платником задекларовано наступні доходи: 2019 рік - 283 415 грн, 2020 рік - 331 410 грн.
Таким чином, визначений апеляційним судом розмір судового збору більше 10 % доходів батька за 2020 рік, що суперечить положенням статті 8 Закону України «Про судовий збір», якою визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищую 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
З урахуванням викладеного, просила суд зменшити розмір судового збору за подання апеляційної скарги до 3 314,10 грн.
 
Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 20 вересня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору відмовлено.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05 грудня 2016 року визнано неподаною та повернуто заявнику.
 
Суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору, виходив із того, що наведені ОСОБА_1 доводи щодо зменшення розміру судового збору вже двічі були предметом оцінки апеляційним судом. При цьому апеляційним судом вказано, що розмір судового збору, визначений судом, перевищує 5 відсотків річного доходу батька дітей в незначній сумі.
Таким чином, оскільки станом на 20 вересня 2021 року ухвала Чернівецького апеляційного суду від 03 вересня 2021 року не виконана, тому відповідно до положень статей 185, частини другої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга ОСОБА_1 вважається неподаною і підлягає поверненню заявнику.
 
Разом із тим, колегія суддів не може погодитись із висновками суду апеляційної інстанції.
 
Апеляційний суд не врахував, що вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан особи закон не містить, тому суд встановлює можливість сплатити судовий збір на підставі поданих доказів за своїм внутрішнім переконанням. Підстави для відмови суду у подібних клопотаннях мають бути достатньо аргументовані.
 
Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (рішення ЄСПЛ у справах «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland») від 26 липня 2005 року, «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland») від 26 липня 2005 року).
 
Отже, скрутний майновий стан, на підтвердження якого заявником надані відповідні документи, може бути підставою для задоволення судом клопотання про звільнення його від сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору.
 
Суд апеляційної інстанції, розглядаючи неодноразово клопотання про зменшення судового збору, звільнення від сплати донарахованого судового збору, не надав належно оцінки тому, що ОСОБА_1 не має свого доходу, наявність у неї додаткових обов`язків із надання допомоги своїй дитині, яка через певні обставини потребує додаткової уваги та сторонньої допомоги, не врахував, що всі доводи заявника підтверджені відповідними доказами.
 
Також суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання про зменшення судового збору до 3 314,10 грн ухвалою від 20 вересня 2021 року, належним чином не обґрунтував відхилення доводів заявника про те, що визначений ним розмір судового збору у розмірі 27 554,25 грн, який необхідно доплатити, перевищує 5 відсотків річного доходу чоловіка           ОСОБА_1 , що відповідно до положень статті 8 Закону України «Про судовий зібр» є підставою для зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати.
 
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції наведеного не врахував, не надав належної фактичної та правової оцінки поданим           ОСОБА_1 доказам щодо її майнового стану, з урахуванням того, що розмір судового збору за подання апеляційної скарги, який їй необхідно доплатити, становить 27 554,25 грн, належним чином не обґрунтував відхилення доводів заявника про перевищення визначеного розміру судового збору 5 відсоткам річного доходу батька дітей ОСОБА_1 , а отже поверхнево підійшов до вирішення заявлених ОСОБА_1 клопотань і, як наслідок, спричинив перешкоди останній у доступі до правосуддя.
 
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції.
 
Відповідно до частини четвертої статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.
 
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково     і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.
 
Відповідно до частини шостої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій                                   і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.
 
Ураховуючи викладене, оскаржувана ухвала апеляційного суду про відмову у задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору та визнання неподаною та повернення апеляційної скарги не може вважатися законною                              й обґрунтованою та підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду апеляційної інстанції для розгляду.
 
Керуючись статтями 400, 406, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
 
Ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 20 вересня 2021 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанціїдля розгляду.
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий                                                                                  Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                            О. В. Білоконь
 
                                                                                                        О. М. Осіян
 
                                                                                                        Н. Ю. Сакара
                                                                                                       
                                                                                                        С. Ф. Хопта