УХВАЛА

09 серпня 2022 року 
м. Київ 

справа № 480/7900/20
адміністративне провадження № К/990/19090/22 

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шишова О.О., перевіривши касаційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року у справі №480/7900/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промтехнафтогазпостач» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у м. Києві, Головного управління ДПС у м. Києві як територіального органу, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
установив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Промтехнафтогазпостач» (далі - ТОВ «Промтехнафтогазпостач») звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, після уточнення позовних вимог, просило:
- визнати протиправними дії ДПС України зі зменшення реєстраційного ліміту (суми податку, на яку ТОВ «Промтехнафтогазпостач» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних) у системі електронного адміністрування ПДВ на суму 239584,8 грн та збільшити ТОВ «Промтехнафтогазпостач» в системі електронного адміністрування податку на додану вартість реєстраційний ліміт для реєстрації податкових накладних на суму 239584,8 грн.;
- зобов`язати ДПС України скасувати реєстрацію податкової накладної №3 від 10 квітня 2017  року та вилучити інформаційний запис щодо ТОВ «Промтехнафтогазпостач» від 10  січня 2021 року за документом «Реєстрація податкової накладної №3 від 10 квітня 2017  року», що внесений 10 січня 2020 року на суму ПДВ 239584,8 грн.;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві №  0171491206 від 27 лютого 2019 року, яким було донараховано штрафні санкції на загальну суму 95833,92 грн за порушення граничних термінів реєстрації податкової накладної.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року, позовні вимоги задоволено частково.
Скасовано реєстрацію податкової накладної №3 від 10 квітня 2017 року ТОВ «Промтехнафтогазпостач», зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних 10  січня 2020 року на суму 1437508,8 грн, у тому числі ПДВ в сумі 239584,8 грн.
Визнано протиправними дії ДПС України зі зменшення суми податку, на яку ТОВ «Промтехнафтогазпостач» має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у системі електронного адміністрування ПДВ на суму 239584,8 грн.
Зобов`язано ДПС України здійснити коригування даних в Системі електронного адміністрування ПДВ, відновити/збільшити ТОВ «Промтехнафтогазпостач» суму податку, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 239584,8 грн.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві №  0171491206 від 27 лютого 2019 року, яким було донараховано штрафні санкції на загальну суму 95833,92 грн за порушення граничних термінів реєстрації податкової накладної.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, Головне управління ДПС у м. Києві вже зверталося до Верховного Суду з касаційними скаргами, які ухвалами Верховного Суду від 20 травня 2022 року, від 20 червня 2022 року та від 11 липня 2022 року було повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
25 липня 2022 року до Верховного Суду надійшла вчетверте подана касаційна скарга Державної податкової служби України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року у справі №480/7900/20.
Під час перевірки вчетверте поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України установлено, що вона повторює зміст попередньої касаційної скарги, яку було повернуто, зокрема, ухвалою Верховного Суду від 11 липня 2022 року (провадження К/990/17318/22).
Так, аналогічно попередній касаційній скарзі, у поданій вчетверте касаційній скарзі скаржник, як на підставу касаційного оскарження, посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає про те, що апеляційним судом не враховано висновки щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладені у постанові Верховного Суду від 16  квітня 2020 року у справі № 804/5969/16.
Верховний Суд у своїх ухвалах про повернення раніше поданих касаційних скарг вже звертав увагу скаржника на те, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення:
- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанови Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права; безпосередній висновок судів попередніх інстанцій, який такому суперечить; обґрунтування подібності правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга).
Крім того, у разі подання касаційної скарги на цій підставі недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду. Скаржник повинен зазначити висновок щодо застосування якої норми права в ній викладено, а також обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
При цьому, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, а так само оцінка судами їх сукупності, не можуть вважатися подібністю правовідносин.
Верховний Суд у своїй ухвалі від 11 липня 2022 року про повернення раніше поданої касаційної скарги зауважив, що у поданій касаційній скарзі скаржник не обґрунтовує в чому саме полягає неправильне застосування норм права, а також не доводить подібності правовідносин, натомість лише цитує витяги із постанови Верховного Суду від 16 квітня 2020  року у справі № 804/5969/16.
Так, наведені скаржником витяги з постанови Верховного Суду стосуються здебільшого оцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів. Такі висновки касаційного суду сформовані не у взаємозв`язку із обставинами, які установлені судом у цій справі, тоді як згідно вимог норми пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України невідповідність правозастосування судом апеляційної інстанції висновку Верховного Суду може бути підставою касаційного оскарження у разі, якщо цей висновок зроблений у подібних правовідносинах. 
Звертаючись до суду з касаційною скаргою вчетверте, скаржник так і не виправив недоліків касаційної скарги, на які були вказані Верховним Судом. 
Змістовно обґрунтування касаційної скарги не змінилося.
Зазначене свідчить про формальний підхід до оформлення касаційної скарги та ігнорування скаржником роз`яснень, які йому неодноразово надавалися Верховним Судом щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень. 
Подана касаційна скарга фактично містить лише виклад обставин справи, цитати нормативних актів та незгоду з рішеннями судів попередніх інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.
Керуючись статтями 328, 330, 332, 359 КАС України, -
ухвалив:
Касаційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року у справі №480/7900/20 - повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                               О.О. Шишов