Справа № 753/19205/21                                                                                                                     Головуючий в суді І інстанції Комаревцева Л.В.
Провадження № 22-ц/824/2322/2022                                                                                                        Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.

 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
23 червня 2022 року                                                                                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого - Мельника Я.С.,
суддів: Матвієнко Ю.О., Гуля В.В.,
за участі секретаря Примушка О.В.,
 
розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 04 жовтня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та бездіяльність державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" - стягувач, державний виконавець Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Білан Юлія Станіславівна про поновлення строку, визнання протиправними дій,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернулося до суду із вказаною скаргою, яку обґрунтовувала тим, що 03 червня 2021 року судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду від 29 жовтня 2019 року про заміну сторони виконавчого провадження, що позбавляє боржника обов`язку з виконання виконавчого листа на користь ТОВ «Вердикт Капітал». Крім того, вказує, що стягувачем пропущено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, та не повідомлено боржника про відкриття виконавчого провадження.
На підставі викладеного, просила суд визнати протиправними дії державного виконавця Дарницького відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Білан Юлії Станіславівни щодо прийняття постанов від 03.03.2020 про відкриття виконавчого провадження №61454684, від 05.03.2020 про арешт майна боржника, про розшук майна боржника, щодо внесення до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна від 05.03.2020, щодо внесення до Єдиного Державного Реєстру боржників (м. Київ), щодо внесення арештів, записів, заборон та інше, які накладені відносно боржника, щодо визнання протиправною бездіяльності щодо відмови в скасуванні арештів, щодо відмови в скасуванні постанови від 03.03.2020 про відкриття виконавчого провадження, щодо відмови у скасуванні постанови від 05.03.2020 про арешт майна, розшук майна, щодо відмови у скасуванні обтяження від 05.03.2020, протиправною бездіяльність щодо не скасування у Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна, щодо не скасування у Єдиному Реєстрі боржників запису щодо боржника - ОСОБА_1 , щодо не скасування обтяжень.
Скаржник також просила зобов`язати Дарницький відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати постанови від 03.03.2020, від 05.03.2020, скасувати постанову від 05.03.2020 про розшук майна боржника, скасувати обтяження нерухомого майна від 05.03.2020, скасувати запис відносно боржника, скасувати усі обтяження.
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 04 жовтня 2021 року скаргу залишено без задоволення.
Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Васильєва П.С., подала апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати, та ухвалити нове рішення про задоволення її скарги.
Обґрунтовувала доводи апеляційної скарги тим, що місцевий суд не врахував, що за виконавчим документом, у рамках якого накладено спірний арешт, сплив строк пред`явлення його до виконання, до того ж арешт накладено на користь особи, яку було замінено за відповідною ухвалою суду, але ухвалу про заміну сторони у подальшому було скасовано Київським апеляційним судом.
Від представника Дарницького ВДВС у м. Києві надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.
Від представника стягувача теж надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він вказує, що по даному виконавчому провадженню виконавцем проводилися виконавчі дії у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Залишаючи скаргу без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що дії державного виконавця здійснені відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому відсутні підстави для задоволення скарги.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 01.10.2014 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26.11.2014 року, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 01.10.2014 скасовано, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства. «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором №38.1/АА-00009.08.2 від 10 квітня 2008 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.03.2015 року рішення Апеляційного суду м. Києва від 26.11.2014 року залишено без змін. 
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29.10.2019 року замінено стягувача ПАТ «Родовід Банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал». Постановою Київського апеляційного суду від 03 червня 2021 року ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 29.10.2019 року скасовано, та замінено стягувача ПАТ «Родовід Банк» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні щодо боржника ОСОБА_1 (а.с.78-85).
Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09.06.2020 року поновлено ТОВ «Вердикт Капітал» строк пред`явлення виконавчого документа до виконання. Постановою Київського апеляційного суду від 03 червня 2021 року ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 09.06.2020 року скасовано, а у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - відмовлено (а.с.70-77).
На примусовому виконанні у Дарницькому районному відділі ДВС у м. Києві перебував виконавчий лист №753/5362/14-ц від 16.12.2014 року, виданий Дарницьким районним судом м. Києва, про стягнення боргу в сумі 1213,45 доларів США та 11483,01 грн. на користь ПАТ «Родовід Банк» - виконавче провадження №47846983 (а.с.41).
Постановою державного виконавця №47846983 від 03.03.2020 відкрито виконавче провадження (а.с. 44-45), постановою від 03.03.2020накладено арешт на майно боржника (а.с. 53-54), постановою від 03.03.2020 накладено арешт на грошові кошти боржника (а.с. 56-57). 
05.03.2020 року внесено інформацію до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна, до Єдиного Державного Реєстру боржників (м. Київ) щодо арештів, записів, заборон та інше, які накладені відносно боржника (а.с.61-63).
Постановою від 17.06.2020 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повернуто стягувачу (а.с.64-65).
08.07.2021 року до Відділу надійшла заява про скасування постанов та обтяжень, у відповідь на яку Дарницьким районним відділом ДВС у м. Києві повідомлено, що виконання рішення організовано у відповідності до вимог чинного законодавства, дії державного виконавця здійснені у відповідності та в порядку визначеному Законом (а.с.88-90).
Відповідно до вимог ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадежння» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно ч. 3 цієї статті, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням.
Відповідно до частини 3 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувану з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, на підставі викладених норм законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги, позаяк оскаржувані рішення державного виконавця були прийняті відповідно до закону, в межах повноважень і право заявника не було порушено.
Твердження апелянта про те, що за виконавчим документом, у рамках якого накладено спірний арешт, сплив строк пред`явлення його до виконання, до того ж арешт накладено на користь особи, яку було замінено за відповідною ухвалою суду, але ухвалу про заміну сторони у подальшому було скасовано Київським апеляційним судом, оцінюються колегією суддів критично, оскільки відповідно до постанови Київського апеляційного суду від 03.06.2021 року про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання стосується боржника ОСОБА_2 , а згідно виконавчого провадження №47846983 боржником є ОСОБА_1 .
Доводи апеляційної скарги щодо не одержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, відхиляються колегією суддів  як необґрунтовані, з огляду на таке.
Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Як вбачається з матеріалів справи, виконавцем направлено копію постанови про відкриття виконавчого провадження №61454684 рекомендованим повідомленням, за адресою вказаною у виконавчому документі, що підтверджується конвертом зі штрих кодом відправлення №020991144978 (а.с.46-52), тому боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень.
Інших вагомих та достатніх доводів, які б містили інформацію щодо предмета доказування і спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, апеляційна скарга не містить.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені такі порушення норм матеріального чи процесуального права, які б відповідно до ст. 376 ЦПК України, могли б бути підставою для її скасування, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу місцевого суду - без змін.
 
Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 04 жовтня 2021 року - без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:                                     Судді: