УХВАЛА

11 серпня 2022 року 
м. Київ

справа № 640/12356/20
адміністративне провадження № К/990/19397/22 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Губської О.А., перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2022 року у справі № 640/12356/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 (далі - позивач)  звернувся до суду першої інстанції з позовом до Офісу Генерального прокурора про визнання протиправною бездіяльності Генеральної прокуратури України в частині невиплати позивачу вихідної допомоги при звільненні в розмірі середнього місячного заробітку; зобов`язання Офісу Генерального прокурора здійснити позивачу виплату вихідної допомоги в порядку статті 44 КЗпП України у розмірі середнього місячного заробітку - 77 777, 00 грн та середній заробіток за період з 24 грудня 2019 року по день постановлення судового рішення.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2022 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2022 року, позов задоволено частково: визнано протиправними дії Генеральної прокуратури України щодо невиплати позивачу вихідної допомоги при звільненні з посади прокурора відділу звернень громадян управління організації прийому громадян, розгляду звернень та запитів Генеральної прокуратури з 24 грудня 2019 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру»; стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь позивача вихідну допомогу в зв`язку зі звільненням в розмірі 34 546 (тридцять чотири тисячі п`ятсот сорок шість) грн 85 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, Офіс Генерального прокурора звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), надіславши її 25 липня 2022 року засобами поштового зв`язку.
Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд вважає за потрібне повернути її скаржнику з таких підстав.
Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 351 цього Кодексу.
Згідно з пунктом четвертим частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
У касаційній скарзі скаржник  зазначає підставу відкриття касаційного провадження пункт 2 частини четвертої  статті 328 КАС України, а саме необхідність відступлення від висновку Верховного Суду, який застосований судом апеляційної інстанції під час прийняття рішення у цій справі, що викладений у постановах Верховного Суду від 23 грудня 2020 року у справі №560/3971/19, від 25 лютого 2021 року у справі №640/8451/20, від 19 травня 2022 року у справі №640/4264/20.
Суд зазначає, що у  разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої  статті 328 КАС України  в касаційній скарзі зазначаються: 1) норми матеріального права, які неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; 2) постанова Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; 3) вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу; висновок, який на думку скаржника відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми.
Водночас як встановлено зі змісту оскаржуваних судових рішень, суд апеляційної інстанції не робив посилань на постанови Верховного Суду зазначені скаржником.
Крім цього, Суд зазначає, що скаржник не наводить обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду, натомість висловлює свою незгоду із висновками суду апеляційної інстанції.
Доводи про наявність інших висновків Верховного Суду не можуть вважатись належними для відступлення певного висновку, викладеного у постанові Верховного Суду.
Відтак, вказані скаржником підстави касаційного оскарження Суд не може вважати належними.
Доводи касаційної скарги зводяться до викладення фактичних обставин справи, цитування норм законодавства, висловлення незгоди з наданою судом правовою оцінкою наявних у матеріалах цієї справи доказів у сукупності зі встановленими у справі обставинами, що не є належним викладенням заявленої підстави касаційного оскарження.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
З огляду на те, що скаржник не виклав передбачених КАС України обґрунтованих підстав для оскарження у касаційному порядку судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, касаційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, з огляду на вимоги пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, 
у х в а л и в:
Касаційну скаргу  Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2022 року у справі №640/12356/20  повернути скаржнику.  
Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.  
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.  
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.  

Суддя	О.А. Губська