УХВАЛА

27 липня 2022 року 
м. Київ

Справа № 15/81 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду Банаська О. О. - головуючого, Васьковського О. В., Пєскова В. Г.

розглянув матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Стінком Плюс"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2022
у складі колегії суддів: Остапенка О. М. (головуючого), Копитової О. С.,                  Сотнікова С. В.
у справі за заявою Заступника керівника Київської міської прокуратури № 4 в інтересах держави в особі Міністерства економіки України та Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вардингс"
про визнання недійсним результатів відкритих публічних торгів (аукціону), оформлених протоколом № 3 від 17.10.2016, визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 17.10.2016 та зобов`язання повернути майно
в межах справи за  заявою Українського акціонерного промислово-інвестиційного банку
до Державного підприємства "Виробниче об`єднання "Київський радіозавод"
за участі Прокуратури міста Києва
про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ

26.07.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "Стінком Плюс" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2022 у справі № 15/81.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                 № 15/81 визначено колегію суддів у складі: Банаська О. О. (головуючого), Васьковського О. В., Пєскова В. Г., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 26.07.2022.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає поверненню з огляду на таке.

Статтею 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) унормовано питання права касаційного оскарження і визначено підстави касаційного оскарження судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на:
1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті;
2) ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;
3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали;
4) ухвали і постанови суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови суду апеляційної інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Статтею 290 ГПК України визначено форму і зміст касаційної скарги.

Верховний Суд зауважує, що правильність оформлення касаційної скарги, її змісту та форми покладається саме на заявника касаційної скарги.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено судові рішення, що оскаржуються.

У прохальній частині касаційної скарги скаржник просить відкрити касаційне провадження, касаційну скаргу задовольнити, провадження у справі закрити.

З огляду на принципи диспозитивності, рівності, змагальності та меж касаційного перегляду, закріплені у статті 300 ГПК України, Суд не наділений повноваженнями доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які скаржник не навів у її тексті, або самостійно визначати предмет касаційного оскарження.

За змістом частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Приписами частини третьої статті 311 ГПК України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Проте, на порушення вищенаведених вимог ГПК України, скаржником взагалі у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

При цьому, зі змісту касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Стінком Плюс" не вбачається, які саме порушення допущені апеляційним господарським судом та в чому саме полягає неправильне застосування норм матеріального права та/або порушення норм процесуального права при постановленні оскаржуваного судового рішення. 

Натомість, скаржник у касаційній скарзі зазначає, що в цілому погоджується з оскарженою постановою, однак вважає, що є підстави для закриття провадження у справі.

Верховний Суд зазначає, що касаційна скарга, в якій не викладено підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку, за правилами пункту 4 частини четвертої статті 292 ГПК України не приймається до розгляду і повертається судом.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав не приймати до розгляду та повернути касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Стінком Плюс" відповідно до положень пункту 4 частини четвертої статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 287, 290, пунктом 4 частини четвертої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Стінком Плюс" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2022 у справі № 15/81 повернути скаржнику.

2. Копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з доданими до неї матеріалами надіслати скаржнику.

3. Касаційну скаргу залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                О. О. Банасько

Судді                                                                                          О. В. Васьковський

                                                                                          В. Г. Пєсков