ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2022 року          м.Дніпро         Справа №  908/1215/21
Центральний  апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді:  Верхогляд Т.А. (доповідач)                                 
суддів: Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б.,
секретар судового засідання Колесник Д.А.
представники сторін у судове засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином 
розглянувши апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на рішення  господарського суду Запорізької  області від 11.10.2021 року  (повний текст складено 23.11.2021 року)  у справі  № 908/1215/21  (суддя Азізбекян Т.А.)
за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (вул. Центральна, буд. 6, м. Дніпро, 49000, адреса для листування: вул. Перемоги, буд. 50, м. Запоріжжя, 69001, ідентифікаційний код 42767945)
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Прозрєніє”                         (вул. Північнокільцева, буд. 13А, кв. 39, м. Запоріжжя, 69059, ідентифікаційний код 37255841)
про розірвання договору купівлі-продажу та повернення майна,-

ВСТАНОВИВ: 

          Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях звернулось до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “Прозрєніє” про розірвання договору купівлі-продажу об`єкта аукціону №1219, укладеного 02.03.2012 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області та Товариством з обмеженою відповідальністю “Прозрєніє” (код ЄДРПОУ 37255841); повернення з володіння Товариства з обмеженою відповідальністю “Прозрєніє” (код ЄДРПОУ 37255841) об`єкту незавершеного будівництва - малоповерхової житлової забудови блок-будинок БД-10/1-9 (квартири з №1 по №9), площею 1423,0 кв.м., за адресою: Запорізька область, м. Енергодар, провулок Таврійський, буд. 2 разом із земельною ділянкою державної власності за договором купівлі-продажу від 02.03.2012 №1219 та передання за актом приймання-передачі Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях.
          Рішенням господарського суду Запорізької  області від 11.10.2021 року   у справі  № 908/1215/21  в задоволенні позову відмовлено. 
          Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Прозрєніє” (вул. Північнокільцева, буд. 13А, кв. 39, м. Запоріжжя, 69059, ідентифікаційний код 37255841) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (вул. Центральна, буд. 6, м. Дніпро, 49000, адреса для листування: вул. Перемоги, буд. 50, м. Запоріжжя, 69001, ідентифікаційний код 42767945) 4 540,00  грн. судового збору.
          Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що підставою позовних вимог щодо розірвання договору та повернення об`єкта аукціону з володіння відповідача  позивач зазначив порушення відповідачем підпункту а) пункту 6.3 договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва – малоповерхової житлової забудови блок-будинку БД-10/1-9 (квартири з №1 по №9) від 02.03.2012 №1219, відповідно до якого ТОВ “Прозрєніє” повинно було завершити будівництво та ввести об`єкт в експлуатацію без зміни його цільового призначення до 03.05.2018. 
          Однак, матеріали справи свідчать, що на момент подання позову умови договору були виконані ТОВ “Прозреніє” в повному обсязі, відповідачем не було допущено порушення умов договору, яке б спричинило збитки для позивача і не дозволяло останньому отримати очікуване при його укладенні або призвело до істотної різниці між тим, на що позивач розраховував, укладаючи договір, і тим, що в дійсності було отримано.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач  оскаржив  його в апеляційному порядку.
          В апеляційній скарзі зазначає на неповне з`ясування судом обставин справи,  порушення норм матеріального та процесуального права.       
          Звертає увагу суду на те, що:
- істотною умовою договору купівлі-продажу об`єкта аукціону №1219 згідно договору про внесення змін №1219/1249-2 від 08.10.2015 до договору, є завершення будівництва в строк до 03.05.2018 року;
- невиконання покупцем - ТОВ "Прозреніє" умов договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва призвело до порушення умов договору, які тягнуть наслідки, передбачені ст. 611 Цивільного кодексу України, а саме - розірвання договору та повернення придбаного об`єкта до державної власності.
          Просить скасувати оскаржуване рішення господарського суду, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Регіонального відділення в повному обсязі. Витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача.
          Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти наведених апелянтом обставин,  заперечує проти задоволення апеляційної скарги в цілому.
          Просить залишити рішення господарського суду Запорізької  області від 11.10.2021 року  у справі  № 908/1215/21 без змін.
        Вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, надав їм належну оцінку, тому доводи скаржника необґрунтовані. 
                  На думку відповідача, позивач не навів належним чином відповідних аргументів, на підставі яких можна було дійти висновку про наявність підстав для розірвання договору та повернення майна.
          Представники сторін у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
          Представник відповідача надав суду клопотання про відкладення розгляду справи через неможливість фізично надати необхідні суду докази, оскільки це обумовлено воєнними діями на території м.Енергодар, де знаходиться об`єкт приватизації.
          Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).
          Вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи за відсутності сторін, колегія суддів зазначає наступне:
          Відповідно до матеріалів справи, апеляційна скарга прийнята до розгляду ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.01.2022 року.
          Передбачений ст.273 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду апеляційної скарги вичерпано. Правова позиція сторін викладена письмово.
          Відповідно до положень ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу на підставі тих доказів, які були предметом дослідження судом першої інстанції. Додаткові докази до суду апеляційної інстанції не надано.
           Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України наділяє сторони процесуальними правами, серед яких право брати участь  у судових засіданнях.
          Суд враховує, що явка представників сторін в засідання суду обов`язковою не визнавалась. 
          Також суд зазначає, що сторонам надано можливість реалізовувати свої повноваження представництва шляхом участі в засіданнях суду в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в порядку ст. 197 Господарського процесуального кодексу України.
          Отже, сторони не були позбавлені можливості забезпечити у засідання суду участь повноважних представників, однак, таким правом не скористалися.
          Щодо доводів клопотання відповідача про необхідність надання доказів, ці доводи колегія вважає безпідставними, оскільки апеляційний перегляд справи проводиться на підставі доказів, що були предметом дослідження суду першої інстанції. Отже, ці причини відкладення розгляду справи колегія суддів не визнає поважними, оскільки можливо зробити висновок щодо законності оскаржуваного рішення на підставі матеріалів справи та за відсутності сторін.
          За наведених обставин колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.
          Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав: 
     З матеріалів справи вбачається, що 02.03.2012 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Прозрєніє” (покупець) укладено договір купівлі-продажу об`єкта аукціону №1219, згідно розд. 1 якого метою цього договору є оформлення державним органом приватизації результатів продажу об`єкта аукціону у складі об`єкта приватизації – об`єкта незавершеного будівництва – малоповерхової житлової забудови блок-будинку БД-10/1-9 разом із земельною ділянкою державної власності, на якій він розташований, відповідно до Порядку продажу об`єктів, що підлягають приватизації, разом із земельними ділянками державної власності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2009 № 689 (далі – Порядок). 
          У п. 2.1 договору визначено, що предметом цього договору є передача продавцем у власність покупцеві об`єкта аукціону. 
          Продавець зобов`язується передати у власність покупцю об`єкт приватизації державної власності - об`єкт незавершеного будівництва – малоповерхову житлову забудову блок-будинок БД-10/1-9 (квартири з №1 по №9), площа 1423,0 кв.м., відсоток готовності незавершеного будівництвом об`єкту складає 30 %, адреса: Запорізька область, м. Енергодар, провулок Таврійський, буд. 2 (далі – об`єкт приватизації) разом із земельною ділянкою державної власності, на якій розташований об`єкт приватизації (далі разом – об`єкт приватизації), а покупець зобов`язується прийняти об`єкт аукціону, сплатити за нього ціну продажу і виконати умови, що визначені в цьому договорі. 
          Об`єкт приватизації відповідно до акту обстеження будівельного майданчика і технічного стану об`єкта незавершеного будівництва, складеного 05.08.2011, являє собою дев`ятиквартирний житловий блок-будинок БД-10/1-9 з розмірами в плані 90мх12,9м (згідно з проектом).
          По об`єкту приватизації виконано: фундаментна частина всіх 9 котеджів, бетонний заїзд у приміщення гаражів, по БД-10/4-9 - стіни гаражів виконані з шлакобетонних блоків, частково змонтовані плити перекриття, частково виконані зовнішні стіни 1-го поверху, розпочата кладка перегородок. 
          Об`єкт приватизації належить державі Україна в особі Міністерства палива та енергетики України (на праві повного господарського відання у ДП НАЕК “Енергоатом”).
          Земельна ділянка, що є у складі об`єкта аукціону, відповідно до технічного паспорту земельної ділянки є державною власністю, має кадастровий номер 2312500000:06:012:0102, площу 0,3157 га та розташована за адресою: Запорізька область, м. Енергодар, провулок Таврійський, буд. 2. 
          Цільове призначення земельної ділянки: під розміщення першої черги малоповерхової забудови. Встановлені обмеження: 01.06.05 – заборона на зміну цільового призначення; 01.01.08 – охоронна зона навколо інженерних комунікацій.  
          Пунктом 2.2 договору встановлено, що право власності на об`єкт аукціону переходить до покупця після державної реєстрації договору купівлі-продажу об`єкта аукціону з моменту сплати його ціни продажу на рахунки державного органу приватизації, відкриті в органах Державної казначейської служби, та державної реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку. 
          Згідно з п. 2.5 договору вказаний в цьому договорі об`єкт аукціону продано з урахуванням ПДВ за 1426433,76 грн. з ПДВ. 
          При цьому ціна продажу земельної ділянки з урахуванням ПДВ складає 88712,93 грн. з ПДВ. 
          Ціна продажу об`єкта приватизації з урахуванням ПДВ складає 1337720,83 грн. 
          За умовами п. 7.1.1 договору продавець зобов`язаний передати покупцю об`єкт аукціону за актом приймання-передачі в установлений договором строк. 
          Покупець, у свою чергу, відповідно до п. п. 6.1, 6.2, пп. а) п. 6.3 договору зобов`язався в установлений договором строк сплатити ціну продажу об`єкта аукціону, в установлений цим договором строк прийняти об`єкт аукціону за актом приймання-передачі, виконувати умови продажу об`єкта аукціону, а саме: завершити будівництво та ввести об`єкт в експлуатацію без зміни його цільового призначення протягом трьох років з моменту переходу до покупця права власності на об`єкт аукціону. 
          Згідно з п. 15.2 договору цей договір вважається укладеним з моменту його нотаріального посвідчення та держаної реєстрації.
          Договір нотаріально посвідчено 02.03.2012 та зареєстровано в реєстрі за №262 (а.с.7-10).  
          Договором про зміни №-1219/1225-1 від 04.10.2012 сторони внесли зміни до підпункту е) пункту 6.3 договору, передбачивши обов`язок покупця здійснити реєстрацію об`єкта приватизації у відповідному реєструючому органі до 02.04.2013 (а.с.11). 
          Договором про внесення змін №-1219/1249-2 від 08.10.2015 сторони внесли зміни до підпункту а) пункту 6.3 договору, згідно яких визначено завершити будівництво та ввести об`єкт в експлуатацію без змін його цільового призначення до 03.05.2018 (а.с.12). 
          Згідно з пп. 7.1.2 п. 7.1 договору продавець зобов`язаний здійснювати контроль за виконанням зобов`язань та умов цього договору. 
          06.03.2019 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області здійснено поточну перевірку виконання умов договору купівлі-продажу відповідно до ст. 27 Закону України “Про приватизацію державного і комунального майна”. Перевірку проведено в присутності представника покупця – директора ТОВ “Прозрєніє” Лебеденко І.М.
          За результатами перевірки складено акт від 06.03.2019 № 1/1219 поточної перевірки виконання умов договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва – малоповерхової житлової забудови блок-будинку БД-10/1-9 (квартири з №1 по №9) від 02.03.2012 №1219 (а.с.13-14).
          Пунктом 4 акту перевірки встановлено невиконання покупцем обов`язку згідно з пп. а) п. 6.3 договору про внесення змін №1219/1249-2 щодо завершення будівництва та введення об`єкта в експлуатацію без зміни його цільового призначення до 03.05.2018. Зафіксовано, що будівництво не завершено. 
          Відповідно до листа покупця від 12.02.2019 №12/1 на об`єкті виконані наступні роботи: зовнішні мережі каналізації зі врізкою в міські мережі, холодне водопостачання зі врізкою у міську магістраль та установкою вузла обліку води. Виконані штукатурні роботи всередині приміщення. Виконано фасад будівлі з утепленням та нанесення декоративного шару. 
          Згідно з висновками акту умови договору станом на 06.03.2019 не виконано. 
          Примірник акту відповідач отримав, про що міститься відмітка з печаткою товариства. 
          Відповідно до наказу Фонду державного майна України від 17.01.2019 №39 утворено Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (позивач), яке визначено правонаступником майна, прав та обов`язків Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Кіровоградській області (а.с.21-22). 
          Отже, позивач є правонаступником прав та обов`язків Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області за договором купівлі-продажу об`єкта аукціону №1219 від 02.03.2012. 
          Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України “Про приватизацію державного і комунального майна” контроль за виконанням умов договору купівлі-продажу, укладеного з переможцем аукціону, та викупу об`єктів приватизації здійснює орган приватизації. 
          Згідно з п. 13.3 договору у разі невиконання однією із сторін умов цього договору він може бути розірваний на вимогу іншої сторони за рішенням суду. При цьому об`єкт аукціону повертається у державну власність у порядку, встановленому чинним законодавством України. 
          Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 26 Закону України від 18.01.2018 №2269-VIII “Про приватизацію державного і комунального майна” виключними умовами для розірвання договору купівлі-продажу об`єкта приватизації в порядку, передбаченому законодавством, є невиконання умов продажу об`єкта і зобов`язань покупця, визначених договором купівлі-продажу, в установлений таким договором строк.
          Пунктом 8.3 договору встановлено, що в разі невиконання покупцем умов, визначених підпунктом а) пункту 6.3 цього договору договір підлягає розірванню в установленому законодавством порядку. При цьому покупець, з яким розірвано договір, повертає об`єкт аукціону в державну власність за актом приймання-передачі.
          Встановлено, що при розгляді справи судом першої інстанції відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечував проти обставин, встановлених актом перевірки щодо невиконання зобов`язань, визначених підпунктом а) пункту 6.3 договору на момент перевірки. Однак вказував, що на момент подання позову всі умови договору відповідачем виконано, що, на думку відповідача, свідчить про досягнення мети приватизації, визначеної ст. 2 Закону України “Про приватизацію державного і комунального майна” щодо продажу об`єкту приватизації ефективному приватному власнику.  
          Вказані доводи відповідача підтверджені наданими суду наступними доказами:
          31.10.2019 відповідачем отримано сертифікат серії ЗП №162193110529, яким Відділ Державного архітектурно-будівельного контролю Енергодарської міської ради засвідчив відповідність закінченого будівництвом об`єкту “Будівництво багатоквартирного житлового будинку, місце розташування: Запорізька область, м. Енергодар, пров. Таврійський, 2” проектній документації та підтвердив його готовність до експлуатації. Сертифікат видано на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації від 07.10.2019 (а.с.47). 
          Скаржник не спростував доводи суду першої інстанції про те, що відповідно до п.п. 3, 11 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2015 № 750) саме вказаний сертифікат є доказом прийняття в експлуатацію об`єкта з дати видачі  сертифіката. 
          Отже, станом на 06.03.2019 року – на момент перевірки, об`єкт в експлуатацію введено не було. На момент подання позову умови договору щодо закінчення будівництва об`єкту та введення його в експлуатацію відповідачем виконані.
          Формально строк, передбачений сторонами за договором купівлі-продажу об`єкта аукціону від 02.03.2012  №1219 ( з урахуванням договору про внесення змін №-1219/1249-2 від 08.10.2015 ), порушено. Але визначена сторонами договору мета його укладення -  платне придбання об`єкту приватизації для здійснення добудови об`єкта приватизації із збереженням його цільового призначення, недопущення негативних наслідків, пов`язаних з його можливою руйнацією, ефективне використання земельної ділянки під добудованим об`єктом, забезпечення фінансових надходжень до бюджету досягнута 31.10.2019 року (дата видачі сертифіката) (а.с.47).
          Вказаний висновок оскаржуваного рішення апелянт не спростував.
          Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
          Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст. 654 Цивільного кодексу України).
          Відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.
          Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповіднодо умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
          Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
          Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
          Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. 
          Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 Цивільного кодексу України визначає, як порушення зобов`язання.
          Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.
          Формально підстави для розірвання договору існують. Однак, суд першої інстанції надав оцінку сукупності доказів, які свідчать, що:
- на момент пред`явлення позову відповідачем були виконані всі обов`язки і умови договору, включно з виконанням всіх фінансових зобов`язань щодо сплатити в повному обсязі ціни продажу об`єкту аукціону, відшкодування витрат Фонду на підготовку об`єкту аукціону до приватизації;
- об`єкт приватизації повністю добудовано і обсяг проведеної відповідачем у даній справі добудови становить  70%;
- об`єкт приватизації введено в експлуатацію відповідно до вимог чинного законодавства без зміни його цільового призначення;
- за період з моменту придбання об`єкту аукціону забезпечено ефективне використання земельної ділянки під добудованим об`єктом, забезпечено надходження коштів до бюджету у вигляді земельного податку, податку на прибуток, військового збору, єдиного соціального внеску;
- в процесі добудови об`єкту аукціону були  залучені наймані працівники, яким виплачено значні суми заробітної плати, що підтверджується довідкою ТОВ “Прозрєніє” від 04.06.2021 № 04/06/21.
          Всі ці висновки підтверджені матеріалами справи (а.с.47-48).
          Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
          Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
          Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
          Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.
          Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотність порушення визначається виключно за обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору.
          Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору.
          Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.
          У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.
          Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
          З матеріалів даної справи вбачається, що дії відповідача з часу укладення спірного договору були направлені на його виконання, а підстав стверджувати про бездіяльність відповідача чи спроб ухилитися від такого виконання судом не встановлено.
          Перевіривши матеріали справи, враховуючи, що шкода є однією з обставин, що підлягає доказуванню під час розгляду справ про розірвання договорів на підставі ст. 651 Цивільного кодексу України, колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність з боку позивача належних обґрунтувань щодо характеру та розміру такої шкоди, відсутності відповідних доказів у справі, у зв`язку з чим позивач, відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України має нести ризик настання наслідків невчинення ним відповідних процесуальних дій.
          Враховуючи викладені обставини, подані докази та аргументи учасників справи, викладені ними письмово, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у позивача підстав вимагати розірвання договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва та повернення цього об`єкта позивачу, а також про відсутність підстав вважати, що позивач не був значною мірою позбавлений того, на що він розраховував при укладенні договору, у розумінні положень ч.2 ст. 651 Цивільного кодексу України.
          Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
          Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
          Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
          Позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції, в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються.
          Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
          За приписами ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
          Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
          Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
          Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
          Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
          Колегія суддів критично ставиться до твердження позивача про наявність підстав для розірвання договору купівлі-продажу в односторонньому порядку в силу приписів ст. ст. 526, 611 Цивільного кодексу України, ст. 26 Закону України “Про приватизацію державного та комунального майна”, оскільки позивачем не доведено обставин, які б свідчили про заподіяння йому шкоди внаслідок неналежного виконання зобов`язання відповідачем або позбавлення позивача того, на що він розраховував під час укладення договору, в іншій спосіб та іншими доказами наявність такого умислу (вини у формі умислу) відповідача  судом не встановлено. Навпаки, у справі наявні докази, які свідчать про добросовісну поведінку відповідача, спрямовану на виконання умов спірного договору купівлі-продажу об`єкта незавершеного будівництва.
          Колегія суддів поділяє висновок оскаржуваного рішення, що в результаті несвоєчасного виконання умов договору щодо завершення будівництва об`єкту приватизації до 03.05.2018 ні позивачу, ні державі Україна будь-якої шкоди спричинено не було. Відтак, різниця між тим на що розраховувала Держава в момент укладення договору і тим, що в дійсності було отримано, на момент подання позову, була відсутня.
          Право скаржника не порушено, істотність завдання йому шкоди доказами не підтверджена, що свідчить про відсутність підстав для задоволення його позовних вимог.
          Відповідно до ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.
          Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
          Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -
ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
          Рішення господарського суду Запорізької  області від 11.10.2021 року  у справі  № 908/1215/21 залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

          Повний текст постанови складено 18.05.2022 року.

          Головуючий суддя                                                             Т.А. Верхогляд  

          Суддя                                                                                   Л.М. Білецька  

          Суддя                                                                                   Ю.Б. Парусніков