П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

12 серпня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 400/7598/21	
Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т. О.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого   судді - Вербицької Н.В.,
                                           суддів – Джабурії О.В.,
- Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 4729,28 грн,           

                                                  В С Т А Н О В И Л А :

06 вересня 2021 року Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просило стягнути з   ОСОБА_1 податковий  борг в сумі  4  729, 28 грн.
В обґрунтування позовних вимог ГУ ДПС у Миколаївській області зазначило, що  відповідач має податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який є узгодженим, проте всупереч вимогам чинного законодавства, не сплачений в добровільному порядку.
Відповідач заперечувала проти задоволення позову, зазначаючи, що у неї відсутній податковий борг, оскільки відсутнє майно відмінне від земельної ділянки, яке було б об`єктом оподаткування. Крім того, ОСОБА_1 наголосила, що не отримувала податкові повідомлення-рішення та податкові вимоги.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року ГУ ДПС у Миколаївській області відмовлено в задоволенні позовних вимог.
Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що згідно з податковим повідомленням-рішенням №0593931-1302-1422 від 27.04.2018 року, строк сплати до 08.09.2018 року, позивач має податковий борг у сумі 4 729,28 грн. Зазначене податкове повідомлення – рішення позивачем не оскаржувалось.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.
Податковим повідомленням-рішенням № 0593931-1302-1422 від 27.04.2018 ОСОБА_1 визначена сума податкового зобов`язання за 2017 з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у розмірі 4  729, 28грн. 
Податкове повідомлення-рішення від 27.04.2018 та податкова вимога форми Ф від 20.09.2018 № 59573-17 надсилалось на адресу відповідача, та отримана ОСОБА_1 11 жовтня 2018 року.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності у ОСОБА_1 з січня 2017 року права власності на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у зв`язку із чим відсутні підстави для нарахування відповідачу і стягнення з ОСОБА_1 податку на нерухоме майно за 2017 рік.
Судова колегія не погоджується з таким висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Згідно п.15.1 ст.15 ПК України  платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.
Відповідно до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України  платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.
За приписами п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України  податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно п.57.3 ст.57 Кодексу у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у    підпунктах    54.3.1 - 54.3.6    пункту  54.3 статті 54  цього  Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Пунктом  59.1 статті 59 ПК України  встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.
Зміст статей 54 та 56 ПК України свідчить, що узгодженою є сума грошового зобов`язання, яку:
- платник податків самостійно обчислив та задекларував у строки, встановлені цим Кодексом,
- контролюючий орган визначив самостійно шляхом прийняття податкових повідомлень-рішень, після закінчення процедури їх адміністративного чи судового оскарження.
Таким чином, з вказаних норм слідує, що у платника податків наявний обов`язок щодо сплати лише узгодженої суми податкових зобов`язань.
При зверненні з даним позовом до суду Головне управління ДПС в Одеській області посилалося на те, що за відповідачем рахується заборгованість зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки 4  729, 28 грн, відповідно до податкового  повідомленням-рішенням № 0593931-1302-1422 від 27.04.2018. Відповідачем надсилалась податкова вимога форми Ф від 20.09.2018 № 59573-17 на адресу відповідача, та згідно рекомендованого повідомлення про вручення, отримана особисто ОСОБА_1 11 жовтня 2018 року.
Враховуючи, що після отримання податкової вимоги форми Ф від 20.09.2018 № 59573-17 та податкового повідомлення - рішення, відповідач не оскаржила їх до суду, зазначена заборгованість набула статусу узгодженої з 22 жовтня 2018 року.
Порядок оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначено ст.266 Податкового кодексу України.
Відповідно до пп.265.1.1 п.265.1 ст.265 ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, входить до складу податку на майно.
У розумінні ст.266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (пп.266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України).
Відмовляючи в задоволенні позову про стягнення податкового боргу, суд першої інстанції дійшов висновку, що у позивача з січня 2017 року відсутнє нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а отже відсутній обов`язок щодо сплати такого податку за відсутності об`єкту оподаткування.
Тобто, фактично суд першої інстанції надав оцінку податковому повідомленню – рішенню № 0593931-1302-1422 від 27.04.2018, яке не оскаржено відповідачем та не є предметом даної справи, на чому також наголошує апелянт.
Факт не оскарження ОСОБА_1 зазначеного ППР підтверджується, як відсутністю таких доводів у відзиві на позовну заяву, так і відомостями ЄДРСР та інформацією щодо стадій розгляду судових справ з офіційного сайту Судової влади України (https://court.gov.ua/fair/).
Разом з тим, судова колегія зазначає, що при вирішенні спору про стягнення податкового боргу, суд позбавлений можливості перевіряти правомірність здійснення  нарахування грошових зобов`язань в результаті несплати яких податковий орган дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення податкового боргу.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові по справі № 821/2205/15-а від 09 липня 2019 року, по справі № 560/4343/19  від 03 лютого 2022 року.
Вищенаведене свідчить, що факт узгодження грошового зобов`язання має наслідком обов`язок платника податку сплатити таке зобов`язання у встановлений законом строк. Невиконання обов`язку зі сплати узгодженого податкового зобов`язання призводить до набуття таким зобов`язанням статусу податкового боргу, процедура стягнення якого визначається законом.
Підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Оскільки відповідачем не сплачена сума податкового боргу в розмірі 4 729, 28 грн, судова колегія приходить висновку щодо задоволення позовної заяви ГУ ДПС у Миколаївській області та стягненню з ОСОБА_1 узгодженої заборгованості.
Відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог ГУ ДПС у Миколаївській області.
Оскільки ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2022 року апелянту відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по справі, судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 3 405 грн підлягає стягненню з ГУ ДПС у Миколаївській області.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 13 вересня 2021 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області – задовольнити.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 січня 2022 року – скасувати з прийняттям постанови про задоволення вимог ГУ ДПС у Миколаївській області.
Стягнути з ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) податковий борг в сумі 4  729,28 грн (чотири тисячі сімсот двадцять дев`ять гривень двадцять вісім копійок) на користь Державного бюджету.
Стягнути з Головного управління ДПС у Миколаївській області (код ЄДРПОУ 44104027) до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір за подачу апеляційної скарги  у розмірі 3 405 грн (три тисячі чотириста п`ять гривень).
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий:                                                                                 Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                                 О.В.Джабурія

          Суддя:                                                                                          К.В.Кравченко