ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/11053/21                                                                Суддя (судді) першої інстанції: Олексій РІДЗЕЛЬ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  17 серпня 2022 року                                                                       м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                             Ганечко О.М.,
суддів                                                                                              Кузьменка В.В.,
                                                                                                    Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

   В С Т А Н О В И В :

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому позивач просив:
-          визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення розміру пенсії позивача з 89% до 70% грошового забезпечення;
-          зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 у розмірі 89% грошового забезпечення на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.08.2021 № ФР49056 без обмеження максимального розміру пенсії з урахуванням проведених виплат.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду позивачу здійснено перерахунок пенсії, однак, під час здійснення перерахунку відповідач протиправно обмежив її розмір на рівні 70% грошового забезпечення та визначив її у розмірі 10 прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність. 
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 р. позов задоволено повністю.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 у розмірі 70% грошового забезпечення з обмеженням максимальним розміром пенсії.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.08.2021 № ФР49056 у розмірі 89% грошового забезпечення без обмеження максимального розміру пенсії та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за відповідний період.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.06.2022 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у порядку письмового провадження на 20.07.2022.
Розгляд апеляційної скарги 20.07.2022 не відбувся з об`єктивних причин, у зв`язку з чим, призначено справу до розгляду на 17.08.2022.
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно з розпорядженням відповідача від 22.11.2021, позивачу з 01.01.2018 перераховано пенсію відповідно до Закону України  Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб  у розмірі 89% грошового забезпечення.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13.10.2021 у справі                      № 580/6521/21, яке набрало законної сили 13.11.2021, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 89% до 70% грошового забезпечення, починаючи з 01 січня 2018 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018 в розмірі 89% від відповідних сум грошового забезпечення в порядку  постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018  «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб»  із врахуванням раніше виплачених сум.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки від 05.08.2021 № ФР49056, яка видана ІНФОРМАЦІЯ_1, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 на підставі довідки 05.08.2021 № ФР49056, яка видана ІНФОРМАЦІЯ_1, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення.
На виконання вказаного рішення суду, позивачу рішенням від 21.11.2021 здійснено перерахунок пенсії у розмірі 70% грошового забезпечення та обмежено її максимальним розміром.
Не погоджуючись з даним рішенням пенсійного органу, позивач звернувся в суд з даним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що під час перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2018 року відповідно до  статті 63 Закону № 2262-ХІІ  на підставі Постанови КМУ № 103, к пенсійного органу відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої  статті 13 Закону № 2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. Щодо обмеження позивачу пенсії максимальним розміром,  суд виснував, що частина сьома  статті 43 Закону № 2262-ХІІ, якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016, а тому і зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) внесені  Законом № 1774  до цієї норми, яка визнана неконституційною і втратила чинність, самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк ст. 13 Закону України  «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»,  визначає, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення, а тому, і перерахунок позивачу пенсії здійснено за чинною на час її перерахунку редакцією вказаного закону, тобто у розмірі 70% грошового забезпечення. Крім того, Законом України від 08.07.2011 №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи»,  визначено обмеження розміру пенсії, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність, зокрема для осіб, яким пенсія призначена відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Тому обмеження пенсії позивача здійснено правомірно.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон           № 2262-ХІІ.
Стаття 13 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ  «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  (далі  Закон № 2262-ХІІ) (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.
08 липня 2011 року прийнято  Закон № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи"  (далі  Закон № 3668-VI), який набрав чинності 1 жовтня 2011 року. Підпунктом 8  Прикінцевих та перехідних положень цього Закону  внесено зміни до  Закону № 2262-ХІІ, зокрема у частині другій статті 13 цифри "90" замінено цифрами "80".
27 березня 2014 року прийнято  Закон № 1166-VII "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні"  (далі  Закон № 1166-VII), який набрав чинності з 1 квітня 2014 року. Пунктом 23 Розділу ІІ  вказаного Закону  внесено зміни до  Закону №2262-ХІІ: у частині другій статті 13 цифри  80  замінено цифрами  70. Ці зміни набрали чинності з 1 травня 2014 року.
Тобто, зміна встановленого максимального розміру пенсії для її перерахунку здійснювалася після призначення позивачу пенсії.
Статтею 63 Закону № 2262-ХІІ  (у редакції з 1 січня 2017 року), визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій. На підставі частин 1, 2 цієї статті перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього  Закону  провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбачених цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього  Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.
Відповідно до приписів ч. 4  ст. 63 Закону № 2262-ХІІ,  усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704  Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, яка набрала чинності з 1 березня 2018 року (далі  Постанова №704), пунктом 1 якої затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Пунктом 1  постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103  «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»  (у редакції станом на час перерахунку позивачу пенсії) (далі  Постанова №103) постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із  Законом № 2262-ХІІ  до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до Постанови КМУ №704.
Колегія суддів, беручи до уваги вищевикладене, погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що сама ст. 13 Закону № 2262-ХІІ  регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку. Зміни до  статті 63 Закону № 2262-ХІІ  ні  Законом № 3668-VI, ні  Законом № 1166-VII  у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися. Постанова КМУ №103 також не містить жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку. Тож, внесені Законом № 3668-VІ  та  Законом № 1166-VII  зміни до  статті 13 Закону № 2262-ХІІ  щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, є норми  статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям  Закону № 3668-VІ  та  Закону № 1166-VII  не зазнала. З наведеного слідує, що відповідно до  статті 63 Закону № 2262-ХІІ  на підставі Постанови КМУ № 103, відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої  статті 13 Закону № 2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому, як правильно виснував суд першої інстанції,  при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним. 
За даних обставин, у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії позивача під час здійснення її перерахунку з 89% грошового забезпечення до 70%.
Щодо обмеження пенсії максимальним розміром, слід врахувати, що згідно з нормами             ч. 7  ст. 43 Закону № 2262-ХІІ,  в редакції  Закону України від 24.12.2015 № 911-VIII  «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України»  (далі  Закон №911-VIII), яка набрала чинності з 1 січня 2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
У той же час,  Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016,  визнано такими, що не відповідають  Конституції України  (є неконституційними), положення Закону України  Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб  зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 гривень.
У пункті 2 резолютивної частини вказаного вище Рішення Конституційного Суду України зазначено, що положення частини сьомої статті 43 Закону України  Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня  ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.
Таким чином, з 20.12.2016 констатується відсутність частини сьомої статті 43 в  Законі №2262-ХІІ, яка з вказаної дати втратила чинність.
Суд першої інстанції мав підстави для висновку, що, згідно зі  статтею 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI, в редакції, чинній на час здійснення позивачу перерахунку пенсії, максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до  Закону № 2262-ХІІ, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. При цьому, за приписами пункту 2  Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3668-VI, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Таким приписам законодавства кореспондує пункт 2 Прикінцевих положень Закону                    № 911-VIII, де зазначено, що дія положень цього  Закону  щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016.
Враховуючи, що частина сьома  статті 43 Закону № 2262-ХІІ, якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016, то зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії) внесені  Законом № 1774  до цієї норми, яка визнана неконституційною і втратила чинність, самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 12.03.2019 у справі №522/3049/17 та від 15.04.2019 у справі №127/4270/17, які обов`язкові для врахування судом відповідно до ч.5  ст.242 КАС України.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно вирішив даний спір та частково задовольнив позовні вимоги.
За наслідком апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції. 
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд -
        
   П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 р. - залишити без змін.

          Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                           О.М. Ганечко 
Судді                                                                                                        В.В. Кузьменко
                                                                                                             Я.М. Василенко