ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 серпня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/22254/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Білак С.В., Шальєвої В.А.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 ( суддя першої інстанції Лозицька І.О. ) в адміністративній справі №160/22254/21 за позовом  Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1   до  Головного управління Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області  про визнання протиправною та скасування постанови,- 
ВСТАНОВИВ:
ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду з вимогами  визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Державної служби України з питань правці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН5130/1409/АВ-ФС/164 від 09.08.2021 року.
Позиція позивача обґрунтована тим, що 15.06.2021 року  ГУ Держпраці у Дніпропетровській області проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 та при перевірці встановлено порушення вимог законодавства про працю, які зафіксовано актом інспекційного відвідування юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ДН5130/1409/АВ від 25.06.2021 року, видано припис про усунення виявлених порушень №ДН5130/1409 АВ від 25.06.2021 року та 09.08.2021 року прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН5130/1409/АФ/-ФС/164, якою накладено на позивача штраф у розмірі 180 000,00 грн. на підставі абз. 2 ч. 2 ст. 235 КЗпП України.
Позивач вважає вказану постанову про накладення штрафу протиправною, оскільки ФОП ОСОБА_1  не було допущено порушень трудового законодавства України, а тому у відповідача були відсутні підстави для вжиття заходів притягнення позивача до відповідальності.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2022 року позов задоволено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить суд вказане судове рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. На думку апелянта, оскаржуване рішення винесено судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Апелянт зазначив, що у листопаді 2020 року Головним управлінням в результаті проведеного інспекційного відвідування встановлено порушення вимог трудового законодавства  позивачем, а саме, допуск позивачем до роботи працівників і використання їх праці без укладення трудового договору, в порушення вимог статей 21, 24 КЗпП України. Головним управлінням за даним фактом винесено припис від 20.11.2020 року про усунення виявлених порушень до позивача та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю від 20.11.2020 року. В ході проведення перевірки головним управління встановлено, що ФОП ОСОБА_1 фактично було допущено 1 фізичну особу до роботи без укладання трудового договору. Вказане свідчить про недотримання позивачем ч. 1 ст. 21 КЗпП України, ч. 4 ст. 24 КЗпП України.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступні підстави.
Під час апеляційного перегляду справи встановлено.
11.11.2020 року на виконання наказу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) №1705-П від 09.11.2020 року та направлення на проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) №989-П від 09.11.2020 року Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області було здійснено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 в ході якого було складено акт інспекційного відвідування (фізичної особи), яка використовує найману працю №ДН58873/1971/АВ від 20.11.2020 року. 
Під час інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 було виявлено неналежно оформлених працівників, та зафіксовано порушення ч. 1 ст. 21 КЗпП України, ч. 1 ст. 24 КЗпП України, ч. 3 ст. 24 КЗпП України, ПКМУ № 413. ФОП ОСОБА_1 було надано припис про усунення виявлених порушень № ДН58873/1971/АВ/П від 20.11.2020 року зі строком усунення порушень у термін до 18.12.2020 року. Надано попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю №ДН58873/1971/АВ/П/ПП-16 від 20.12.2020 року.
Відносно ОСОБА_1 20.11.2020 року інспектором праці складено адміністративний протокол № ДН58873/1971/АВ/П/ПТ, в якому зазначено, що вона вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП, а саме, допустила до роботи працівника без укладення трудового договору (контракту).
Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.01.2021 року закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за с. 3 ст. 41 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Вказана постанова Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області набрала законної сили 23.01.2021 року.
Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області було видано наказ   № 865-П від 14.06.2021 року “Про проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю), яким наказано провести у період з 15.06.2021 року по 29.06.2021 року позаплановий захід зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 , місце провадження господарської діяльності: АДРЕСА_2 , торгівельне приміщення (шаурма); АДРЕСА_3 , мала архітектурна форма “Шаурма”; 51400, Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Сташкова, мала архітектурна форма “Шаурма”; Дніпропетровська обл., м. Павлоград, навпроти магазину “АТБ”, мала архітектурна форма “Шаурма”; з питань виявлення неоформлених трудових відносин, а також видано направлення на проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) від 14.06.2021 року № 382-П.
Так, ГУ Держпраці у Дніпропетровській області у період з 15.06.2021 року по 25.06.2021 року було проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці ФОП ОСОБА_1 , за результатами якого складено Акт від 25.06.2021 року № ДН5130/1409/АВ про наявність порушень вимог законодавства.
11.11.2020 року на виконання наказу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) №1705-П від 09.11.2020 року та направлення на проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) №989-П від 09.11.2020 року було здійснено інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в ході якого було складено Акт інспекційного відвідування (фізичної особи), яка використовує найману працю №ДН58873/1971/АВ від 20.11.2020.
Під час інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 було виявлено неналежно оформлених працівників, та зафіксовано порушення: частина перша статті 21 КЗпП, частина перша статті 24КЗпП, частина третя статті 24 КЗпП, ПКМУ № 413. ФОП ОСОБА_1 було надано Припис про усунення виявлених порушень №ДН58873/1971/АВ/П від 20.11.2020 зі строком усунення порушень у термін до 18.12.2020року. 
Надано попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю № ДН58873/1971/АВ/П/ПП-16 від 20.12.2020. 
На виконання Припису про усунення виявлених порушень №ДН58873/1971/АВ/П від 20.11.2020р., у визначені в ньому строки, письмове повідомлення із долученням копій первинних документів до відділу не надходило.
15.06.2021 року о 13 годині 46 хвилин під час проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин на об`єкті здійснення господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 , розташованому за адресою: АДРЕСА_4 , навпроти магазину “АТБ”, мала архітектурна форма “Шаурма”, торгівельне приміщення (шаурма) знаходились за барною стійкою ОСОБА_2 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Павлоград), яка надала письмові пояснення, що з 08.04.2021 року працює у ФОП ОСОБА_1 , готує шаурму та продає напої. Трудову книжку при працевлаштуванні до ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_2 подавала, з наказом про прийняття на роботу ознайомлювалась. Працює на зміні разом з ОСОБА_3 , та змінюють їх ОСОБА_4 та дівчина Вікторія.
ОСОБА_3 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м.Павлоград), працює у ФОП ОСОБА_1 з 08.04.2021 та надав письмові пояснення, що працює з ОСОБА_2 . Припрацевлаштуванні до ФОП ОСОБА_1 надавав всі необхідні документи для працевлаштування та з наказом про прийняття на роботу ознайомлювався, заробітну плату отримує.
О 14 годині 50 хвилин 15.06.2021 року за адресою: АДРЕСА_2 , торгівельне приміщення (шаурма) працювала ОСОБА_5 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження м.Тернівка), надала письмові пояснення, що вона проходить стажування у ФОП         ОСОБА_1 другий день, тобто з 14.06.2021 року. Документи не надавала, з наказом не ознайомлювалась, заробітну плату ще не отримувала. ОСОБА_5 працює разом з ОСОБА_6 , іншу зміну ще не бачила.
ФОП ОСОБА_1 надано Договір про професійне навчання безробітного у роботодавця, укладений між Тернівською міською філією Дніпропетровського обласного центру зайнятості, роботодавцем ОСОБА_1 та безробітною ОСОБА_5 від 14.06.2021 року № 049121061400043 згідно з інформацією в договорі початок стажування з 15.06.2021 року. Таким чином, ОСОБА_5 виконувала роботу у ФОП ОСОБА_1 14.06.2021 року без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням та без повідомлення ДПС, тобто без оформлення трудових відносин.
ОСОБА_7 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження смт.Томаківка) надала письмові пояснення, що працює у ФОП ОСОБА_1 з        19.04.2021 року (точної дати не пам`ятає) документи при працевлаштуванні надавала, з наказом про прийняття на роботу ознайомлювалась, заробітна плата виплачувалась. Працює разом з ОСОБА_8 , яка проходить стажування.
За адресою АДРЕСА_3 , мала архітектурна форма “Шаурма” ОСОБА_9 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження Грузія) надала письмові пояснення, що працює у ФОП ОСОБА_1 з вересня-жовтня 2020 року (точної дати не пам`ятає) на посаді касира-продавця, документи при працевлаштуванні надавала, з наказом про прийняття на роботу ознайомлювалась, заробітна плата виплачувалась два рази на місяць.
ОСОБА_10 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце народження с.Вербки) надав письмові пояснення, що працює у ФОП ОСОБА_1 з жовтня 2020 року (точної дати не пам`ятає) на посаді повара-продавця, документи при працевлаштуванні надавав, з наказом про прийняття на роботу ознайомлювався, працює щодня з 7.00 до 16.00, вихідний субота, неділя. Заробітну плату отримує за зміну в розмірі 500 грн.
ОСОБА_11 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце народження м. Павлоград) надала письмові пояснення, що працює у ФОП ОСОБА_1 з жовтня 2020 року, документи при працевлаштуванні надавала, з наказом про прийняття на роботу ознайомлювалась, працює з 7.00 до 16.00. Заробітну плату отримує за зміну в розмірі 400 грн.
Вимогами КЗпП України (статті 21, 23, 24, 26) не передбачено проходження стажування особою, яка бажає працевлаштуватися шляхом укладання трудового договору, для перевірки її кваліфікації та навиків роботи або отримання таких.
Стажування в цілях придбання практичних навиків, необхідних для виконання посадових обов`язків, може бути організоване за наявності відповідного договору між роботодавцем, претендентом на посаду (безробітним) і державним центром зайнятості (стаття 35 Закону України «Про зайнятість населення»).
Відповідно до частин 1 та 2 статті 26 КЗпП України: «При укладанні трудового договору може бути обумовлене угодою сторін випробування з метою перевірки відповідності працівника роботі, яка йому доручається. Умова про випробування повинна бути застережена в наказі (розпорядженні) про прийняття на роботу. В період випробування на працівників поширюється законодавство про працю».
На виконання Вимоги про надання документів від 15.06.2021 року  № ДН5130/1409/НД ФОП ОСОБА_1 надано документи, інспектуванням яких встановлено, що станом на 13 год. 46 хв. 15.06.2021 року - початок інспекційного відвідування, ФОП ОСОБА_1 фактично допустила до роботи 1 працівницю (ШинкарукМ.А.) без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням та без повідомлення ДПС, тобто без належного оформлення трудових відносин, що зафіксовано засобами відеотехніки та підтверджено письмовими поясненнями.
Зазначені факти свідчать про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог частини першої статті 21 КЗпП України, якою передбачено: «Трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін» та частини четвертої статті 24 КЗпП України, якою передбачено: «Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України».
Враховуючи вищенаведене встановлено, що ФОП ОСОБА_1 фактично допустила до роботи ОСОБА_5 і використовувала її працю без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, чим порушено вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 р. № 413 “Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу”.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було видано ФОП ОСОБА_1 припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю №ДН5130/1409/АВ/П від 25.06.2021 року, в якому визначено строк для усунення виявлених порушень – 09.07.2021 року.
09.08.2021 року Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області було видано Постанову про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ДН5130/1409/АВ-ФС/164, якою накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 180000,00 грн.
Не погоджуючись з постановою Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення № ДН5130/1409/АВ-ФС/164, вважаючи її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з протиправності прийнятої постанови відповідачем.
Колегія суддів, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, відзначає наступне.
Так, у відповідності з положеннями частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Відповідно до преамбули Закону № 877-V цей Закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).
В цьому випадку слід наголосити, що Закон № 877-V визначає основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, а як слідує з тлумачення поняття принцип - це твердження, яке сприймається як головне, важливе, суттєве, неодмінне або, принаймні, бажане.
Статтею 1 Закону № 877-V встановлено, що державний нагляд (контроль) діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування  в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.
Відповідно до ч. 4 ст. 2 Закону № 877-V заходи контролю здійснюються, зокрема органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Згідно з ч. 5 вказаної вище статті Закону № 877-V зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 цього Закону суб`єкт господарювання повинен ознайомитися з підставою про проведення позапланового заходу з наданням йому копії відповідного посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 31 березня 2021 року у справі №805/430/18-а дійшла висновку, що спеціальним законом, який відповідно до ч.4 ст. 2 Закону № 877-V повинен враховуватися органами Державної служби України з питань праці при проведенні заходів державного нагляду (контролю), є КЗпП України, зокрема, Глава XVIII «Нагляд і контроль за додержанням законодавства про працю».
Частиною 1 ст. 259 КЗпП України передбачено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами-підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
У силу положень ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
На реалізацію цієї правової норми постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 823 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин).
У силу положень ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.
Наведене дає підстави колегії суддів дійти висновку, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, має право здійснювати центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю.
Відповідно до п. 2 Порядку №823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю здійснюються у формі інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.
Підстави проведення інспекційних відвідувань визначено пунктом 5 Порядку №823.
Так, підставою для здійснення інспекційних відвідувань, у тому числі, є повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю), правоохоронних органів про виявлені в ході виконання ними повноважень ознак порушення законодавства про працю щодо неоформлення та/або порушення порядку оформлення трудових відносин (п.п. 5 п. 5 Порядку №823).
Підпункт 5 п. 5 Порядку №823, конкретизує положення абз. 4 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Так, у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року у справі №200/11885/18-а міститься правовий висновок про те, що Конвенція визначає безумовне дискреційне повноваження інспектора самостійно приймати рішення щодо необхідності проведення інспектування того чи іншого роботодавця для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються.
Варто зауважити й те, що питання стосовно підстав для здійснення позапланових заходів не охоплюється тільки положеннями статті 4 Закону №877-V, яка визначає загальні вимоги до здійснення державного нагляду (контролю).
Як було зазначено вище, відповідно до частини першої статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Колегія суддів зазначає, що на момент виникнення спірних правовідносин таким є Порядок №823.
Такими повноваженнями інспектор наділений виключно в межах здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань, за наявності підстав визначених законодавством. У свою чергу, пункт 5 Порядку № 823 визначає перелік підстав для здійснення інспекційних відвідувань, який є вичерпним.
Як встановлено судом у наказі про проведення перевірки від 09.11.2020 року № 1705-П підставою проведення інспекційного відвідування зазначено Порядок №823. 
Підстава для прийняття Акта за результатами позапланового заходу державного нагляду від 25.06.2021 року №ДН5130/1409/АВ відповідачем не надано.
Отже висновок суду першої інстанції про те, що відповідачем було здійснено позаплановий захід державного контролю діяльності позивача без наявності законних підстав для його проведення є обґрунтованим, оскільки  відповідач під час проведення інспекційного відвідування позивача діяв не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією, міжнародними договорами та законами України, посадовими особам Управління Держпраці були дотримані вимоги Порядку №823.
Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509 (далі - Порядок №509) визначає механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю, передбачених частиною 2 статті 265 Кодексу Законів про працю України.
За приписами пункту 3 Порядку №509 справа про накладення штрафу розглядається у 45-денний строк з дня, що настає за днем одержання уповноваженою посадовою особою документів, зазначених в абзацах 3 - 7 пункту 2 цього Порядку.
Про дату одержання документів, зазначених в абзацах 3 - 7 пункту 2 цього Порядку, уповноважена посадова особа письмово повідомляє суб`єкту господарювання та роботодавцю не пізніше ніж через п`ять днів після їх отримання рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Своєю чергою, пункти 6, 7 Порядку №509 з вимогами про необхідність повідомлення суб`єкта господарювання про дату, час та місце розгляду справи про накладення штрафу були виключені станом на дату прийняття спірної постанови на виконання положень постанови Кабінету Міністрів України №823.
Тобто, Порядок №509 у редакції, чинній на момент спірних правовідносин, не визначав обов`язку для відповідача у завчасному повідомленні позивача про розгляд справи про притягнення суб`єкта господарювання до відповідальності, передбаченої частини 2 статті 265 Кодексу Законів про працю України.
Верховний Суд вже вирішував правове питання чи означає скасування обов`язку уповноваженої посадової особи повідомляти суб`єкту господарювання про розгляд його справи про накладення штрафу, також і скасування права останнього на участь у процесі прийняття рішення про притягнення його до відповідальності.
Так у постанові Верховного Суду від 16 вересня 2021 року у справі № 420/9061/20 сформовано наступні висновки.
У ст. 3 Закону України "Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" серед основних принципів здійснення державного нагляду міститься принцип відкритості та прозорості.
Критерій урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення випливає з принципу гласності прийняття рішень. Право бути вислуханим є одним із фундаментальних принципів справедливої процедури й означає забезпечення особі можливості надавати адміністративному органу факти й аргументи у справі. Право бути вислуханим має бути забезпечене, насамперед, у справах, де передбачається прийняття "несприятливих" адміністративних актів, тобто таких, які негативно впливають на права, свободи та законні інтереси відповідної особи. Головне управління Держпраці у відповідній області як будь-який інший орган державної влади повинно застосовувати цей критерій у процесі прийняття рішення, особливо у тому разі, коли воно матиме несприятливі наслідки для особи.
Верховний Суд у постанові від 12 червня 2019 року у справі №813/3415/18, досліджуючи питання обов`язку державного органу повідомляти особу, яка притягується до відповідальності, про час та місце розгляду справи, а також правові наслідки неповідомлення, зробив висновок про те, що санкції за порушення законодавства про працю та зайнятість населення співмірні з покараннями за злочини.
При цьому, слід наголосити, що вказані санкції є фінансовою відповідальністю (за висновком Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеними у постанові від 22 грудня 2020 року у справі №260/1743/19), а не кримінальною.
Колегія суддів вважає, що особі, до якої застосовуються такі суттєві розміри штрафу в якості відповідальності за порушення законодавства про працю, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в засіданні, висловлення заперечень, надання доказів, правовий захист тощо.
Відсутність аналізу суб`єктом владних повноважень всіх обставин у сукупності та прийняття рішення без врахування позиції особи, яка притягується до відповідальності і якій не було належним чином надано право бути заслуханою державним органом влади, свідчить про недотримання відповідачем критерію обґрунтованості рішення, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України.
У додаткових поясненнях представник позивача зазначав, що позивача не було повідомлено про розгляд справи щодо накладення штрафу.
У апеляційній скарзі апелянт зазначив, що Порядком №509 не встановлено вимоги щодо прийняття участі у розгляді справи про накладення штрафу суб`єкта господарювання чи його представника та надсилання йому повідомлення із зазначенням дати. Часу та місця розгляду такої справи.
Колегія суддів вважає, що виключення п. 6, 7 Порядку №509 з вимогами про необхідність повідомлення суб`єкта господарювання про дату, час та місце розгляду справи про накладення штрафу не може нівелювати право особи на участь у процесі прийняття рішення про притягнення її до відповідальності».
Застосовуючи вказаний підхід до обставин цієї справи, слід врахувати, що у матеріалах справи не містять жодних доказів повідомлення позивача про розгляд справи щодо накладення штрафу.
У цій справі на позивача накладено штраф у розмірі 180 000 грн. Вказана сума штрафу є значною для суб`єкта господарювання.
Колегія суддів наголошує, що особі, до якої застосовуються такі суттєві санкції відповідальності, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в засіданні, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.
Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 04.05.2022 у справі №300/3288/20.
Встановлені у даній справі обставини свідчать про порушення права позивача на участь у розгляді справи про накладення штрафу, що є підставою для скасування спірної постанови.
Враховуючи відсутність в апеляційній скарзі доводів про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права щодо визнання протиправною постанову про накладення штрафу, суд апеляційної інстанції зазначає, що аргументи апеляційної скарги позивача є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи. Крім того, апеляційна скарга не містить посилань на обставини, передбачені статтями 317-319 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.
За результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позову.
          Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 в адміністративній справі №160/22254/21 залишити без змін. 
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст судового рішення складено 23 серпня 2022 року.

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва