ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" липня 2022 р.           Справа№ 911/2703/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Ткаченка Б.О.
суддів:            Алданової  С.О. 
          Зубець  Л.П. 
 
за участю секретаря судового засідання Яценко І.В.
за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 19.07.2021 
від позивача: Ростолопа Є.Г. (представник);
від відповідача:  Біла К.П. (представник); 
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги   
ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.02.2022  
у справі               № 911/2307/21               (суддя -  А.Ф.Черногуз)
За позовом        ОСОБА_1 
до                         Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Янтарний 2"      
про                         визнання недійсним та скасування рішення 

В  С  Т  А  Н  О  В  И  В:

Рух справи 
До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява б/н від 09.09.2021 ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Янтарний 2" про визнання недійсними та скасування рішення установчих зборів та статуту ОСББ, скасування державної реєстрації.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.09.2021 вказану позовну заяву залишено без руху.
Позивачем, на виконання ухвали Господарського суду Київської області від 21.09.2021 про залишення позовної заяви без руху подано заяву б/н від 24.09.2021 про усунення недоліків позовної заяви. 
Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.10.2021 відкрито провадження у справі за позовом   ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Янтарний 2" про визнання недійсними та скасування рішення установчих зборів та статуту ОСББ, скасування державної реєстрації.  

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення
Ухвалою господарського суду Київської області від 22.02.2022 (повний текст підписано 02.05.2022)    закрито провадження у справі №911/2703/21 з посиланням на приписи п. 1 ч.1  ст. 231 ГПК України. 
Ухвала  суду першої інстанції  мотивована тим, що враховуючи суб`єктний склад сторін, суть права/інтересу, за захистом якого позивачка звернулась до суду вказаний спір не підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства та має розглядатись за правилами цивільного судочинства.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погодившись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить суд  скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 22.02.2022 про закриття провадження у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції при постановленні  ухвали порушено норми матеріального та процесуального права, ухвала суду першої інстанції була прийнята при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи. 
Скаржник посилався на те, що:
- судом першої інстанції не враховано правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18; 
- висновки суду першої інстанції про те, що позивачка не є співвласником нерухомого майна у будинку, у яком створено ОСББ та н має прав, які надані співвласникам - є невірними та свідчить про неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин; 
- позивачка не погоджується з висновками суду про те, що позов фактично стосується спору про право та майно між юридичною особою (ОСББ) та фізичною особою, яка не є учасником (співвласником) у даному ОСББ; 
- судом першої інстанції не враховано, що незаконна реєстрація ОСББ призвела до того, що ОСББ на сьогоднішній день забезпечує незаконну експлуатацію будинку, здійснює управління і використання майна ОСОБА_1 без її згоди; 
- позов ОСОБА_1 до ОСББ подібний до спорів, пов`язаних із діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, а позивач є фізичною особою, яка пов`язана корпоративними відносинами з відповідачем і не стосується спору про право на майно між юридичною особою (ОСББ) та фізичною особою , яка не є учасником (співвласником) у даному ОСББ, як помилково визначено судом першої інстанції; 
- враховуючи суб`єктний склад сторін, суть права/інтересу , пов`язаного саме з управлінням , утриманням і використанням майна позивача, за захистом якого позивачка звернулась до суду, вказаний спір підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства. 

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу
30.06.2022 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від  відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу,   який надіслано засобами поштового зв`язку, і який прийнято судом апеляційної інстанції до розгляду з огляду на ст. ст. 119, 263 Господарського процесуального кодексу України, і у якому відповідач просить апеляційну скаргу   залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції  - без змін з тих підстав, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Зокрема, відповідач наголошував на тому, що: 
-  суть звернення позивачкою з відповідним позовом до господарського суду - захист порушених на її думку, майнових інтересів , що не є спором у сфері господарської діяльності та не є корпоративним спором відповідно до ст. 20 ГПК України, а тому даний спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства; 
- посилання позивача на протиправність реєстрації квартир за їх власниками - не ґрунтується на будь-яких належних та допустимих доказах та до набрання судовими рішеннями законної сили, доводи про незаконність будь-яких дій є виключно припущеннями позивача; 
- посилання позивачки на правові позиції Великої Палати Верховного Суду у постановах від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 та від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16 - не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, а врахуванню підлягають висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові 29.06.2021 у справі № 916/964/19.
- вказаний спір не підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства та має розглядатись за правилами цивільного судочинства, оскільки позивачка не є власником майна у будинку, у якому створено ОСББ та не є членом цього ОСББ, а тому у неї не виникає прав члена об`єднання відповідно до ст. 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», а суть спору - захист на її думку майнових прав, як фізичної особи на майно, що виключає розгляд вказаного спору в порядку господарського судочинства. 

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 911/2703/21 передано колегії суддів: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді -Майданевич А.Г., Сулім В.В.
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №133/2022 від 14 березня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.
Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №259/2022 від 18 квітня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119- IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.
Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №341/2022 від 17 травня 2022 року частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119- IX, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України.
Крім того, керуючись статтею 3 Конституції України, статтями 10, 122  Закону України "Про правовий режим воєнного стану", статтями 2, 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішенням Ради суддів України від 24 лютого 2022 року №9, рекомендаціями Ради суддів України від 02.03.2022, враховуючи положення Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", розпоряджень Ради оборони міста Києва, прийнятих відповідно до статті 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", пунктом 1 Наказу Голови Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2022 №1 "Про встановлення особливого режиму роботи Північного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану" наказано тимчасово до усунення обставин, які зумовили загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників суду, в умовах воєнної агресії проти України зупинено здійснення судочинства Північним апеляційним господарським  судом.
Пунктом 1 Наказу Голови Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2022 №11 "Про внесення змін до наказу від 03.03.2022 №10 "Про встановлення особливого режиму роботи Північного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану" відновлено здійснення судочинства Північним апеляційним господарським судом.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2022 витребувано справу у Господарського суду Київської області.
26.05.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшла справа №   911/2703/21.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою   ОСОБА_1 ухвалу Господарського суду Київської області від 22.02.2022 у справі № 911/2703/21, розгляд справи призначено на 21.06.2022. 
В судовому засіданні 21.06.2022 оголошено перерву до 19.07.2022.
Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи раніше визначеному головуючому судді від 13.07.22, у зв`язку з перебуванням суддів Майданевича А.Г.  у відпустці з 11.07.2022,  Суліма В.В у відпустці з 19.07.2022, для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Алданова С.О., Зубець Л.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2022 справу № 911/2703/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.02.2022   прийнято до провадження колегію суддів у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Зубець Л.П., Алданова С.О.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання
В судовому засіданні 19.07.2022 представник скаржника (позивача) підтримав доводи апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу   господарського суду Київської області від 22.02.2022, а справу направити для розгляду до суду першої інстанції. 
Відповідач в особі повноважного представника в судовому засіданні 19.07.2022 проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін як таку, що постановлення з дотриманням норм матеріального та процесуального права. 

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява б/н від 09.09.2021 ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Янтарний 2" про визнання недійсними та скасування рішення установчих зборів та статуту ОСББ, скасування державної реєстрації.
При цьому, позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, як фізична особа, а позовні вимоги спрямовані на оскарження рішень установчих зборів, статуту відповідача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Янтарний 2", а також скасування державної реєстрації відповідача. При цьому, позивачкою зазначається, що  вона не погоджується з відповідним створенням ОСББ саме внаслідок того, воно створено у об`єкті нерухомого майна, щодо якого позивачкою наголошується наявність певних майнових прав, як власника, в тому числі, і на земельну ділянку на якій розташовано відповідний будинок. 
Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.02.2022 (повний текст підписано 02.05.2022)    закрито провадження у справі №911/2703/21 з посиланням на приписи п. 1 ч.1  ст. 231 ГПК України. 
Ухвала  суду першої інстанції  мотивована тим, що враховуючи суб`єктний склад сторін, суть права/інтересу, за захистом якого позивачка звернулась до суду вказаний спір не підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства та має розглядатись за правилами цивільного судочинства.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що вказаний спір не підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства та має розглядатись за правилами цивільного судочинства, з огляду на наступне. 

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
Пунктом 13 частини 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про закриття провадження у справі.  
Згідно з ч. 1 статті 271 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Згідно зі статтею 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи п вилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд  дійшов наступних висновків.
Статтею 20 Господарського процесуального кодексу України, а саме частиною 1, визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:
1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;
2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду;
3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;
4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;
5) справи у спорах щодо фінансових інструментів, зокрема щодо цінних паперів, в тому числі пов`язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов`язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах;
6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;
7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності;
8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;
9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство;
10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;
11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті;
12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах;
13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами;
14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою;
15) інші справи у спорах між суб`єктами господарювання;
16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець;
17) справи, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів, укладених у рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійних договорів, крім спорів, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства;
18) справи у спорах щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів власників облігацій, що виникають між адміністратором за випуском облігацій та емітентом облігацій та/або особами, які надають забезпечення за такими облігаціями;
19) справи у спорах щодо оскарження рішення зборів власників облігацій; 
20) справи у спорах між організацією водокористувачів та її членом або власником (користувачем) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, включеної до території обслуговування відповідної організації водокористувачів, щодо набуття чи припинення членства в такій організації водокористувачів, укладання, зміни, розірвання, виконання організацією водокористувачів договорів, додаткових угод та іншої документації, яка відповідно до умов договору є його невід`ємною частиною, умов надання послуг організацією водокористувачів, визнання недійсними правочинів, вчинених організацією водокористувачів, а також щодо визначення території обслуговування організації водокористувачів; справи у спорах між власниками меліоративних систем або мереж та водокористувачами щодо умов забору, доставки води та її відведення.
ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Янтарний 2" про визнання недійсними та скасування рішення установчих зборів та статуту ОСББ, скасування державної реєстрації.
При цьому, позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з позовом, як фізична особа, а позовні вимоги спрямовані на оскарження рішень установчих зборів, статуту відповідача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Янтарний 2", а також скасування державної реєстрації відповідача. При цьому, позивачкою зазначається, що  вона не погоджується з відповідним створенням ОСББ саме внаслідок того, воно створено у об`єкті нерухомого майна, щодо якого позивачкою наголошується наявність певних майнових прав, як власника, в тому числі, і на земельну ділянку на якій розташовано відповідний будинок. 
Матеріали справи підтверджують, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Янтарний 2" створено у багатоквартирному будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Отже, судом першої інстанції обгрунтовано зазначено, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, що правовідносини щодо діяльності відповідача регулюються Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", а також Цивільним кодексом України. 
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
Відповідно до положень ст. 385 Цивільного кодексу України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.
Згідно з ст. 4 Закону "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.  Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України. 
В одному багатоквартирному будинку може бути створено тільки одне об`єднання. Власники квартир та нежитлових приміщень у двох і більше багатоквартирних будинках, об`єднаних спільною прибудинковою територією, елементами благоустрою, обладнанням, інженерною інфраструктурою, можуть створити одне об`єднання. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання (ст. 4 Закону).
Стаття 6 Закону "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", зокрема, встановлює наступне: об`єднання може бути створено лише власниками квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (багатоквартирних будинках). Установчі збори об`єднання у новозбудованих багатоквартирних будинках можуть бути проведені після державної реєстрації права власності на більше половини квартир та нежитлових приміщень у такому будинку.
Статтею 14    Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що спори щодо здійснення прав співвласників вирішуються за згодою сторін або  в судовому порядку.
Таким чином, суд першої інстанції вірно зазначив, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, у випадку, якщо хоча б один   співвласник обґрунтовано не погоджується з рішенням більшості, прийнятим на загальних зборах, він може звернутися до суду за місцезнаходженням ОСББ з   позовною заявою про визнання недійсним певного рішення або частини рішення ОСББ.
В свою чергу, Велика Палата Верховного Суду у справі № 462/2646/17 у постанові від 06.02.2019  сформувала позицію, відповідно до якої     спір про скасування державної реєстрації ОСББ не є спором у сфері публічно-правових відносин, навіть якщо виник у зв`язку з протиправним внесенням до реєстру суб`єктом владних повноважень запису про проведення державної реєстрації юридичної особи. Велика Палата також зауважила, що зазначений спір не є і таким, що виникає із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин або у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності. Процесуальне законодавство не визначає юрисдикційну належність такого спору. 
Однак, у     постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15 Велика Палата Верховного Суду     дійшла висновку про те, що подібні спори найбільш наближені до спорів, пов`язаних із діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, а також  акцентовано  увагу на тому, що при визначенні юрисдикції спору судам слід виходити із суті права/інтересу, за захистом якого суб`єкт права звертається до суду, та мети звернення з позовом.
При цьому, як встановлено судом апеляційної інстанції, позивачка ОСОБА_2 звернулась до суду першої інстанції з позовом, як фізична особа, а позовні вимоги спрямовані на оскарження рішень установчих зборів, статуту відповідача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Янтарний 2", а також скасування державної реєстрації відповідача. При цьому, позивачкою зазначається, що  вона не погоджується з відповідним створенням ОСББ саме внаслідок того, воно створено у об`єкті нерухомого майна, щодо якого позивачкою наголошується наявність певних майнових прав, як власника, в тому числі, і на земельну ділянку на якій розташовано відповідний будинок. Отже, позивачка наголошує у наявності у неї певних майнових прав щодо об`єктів нерухомого майна (будинку, земельної ділянки), і фактично, вказуючи на наявність у неї майнових прав на відповідні об`єкти нерухомості, позивачка не погоджується з певними діями ОСББ щодо його діяльності в призмі стверджуваної позивачкою наявності у неї майнових прав на нерухоме майно. 
Крім того, вищенаведений правовий висновок базується і на особливостях суб`єктного складу сторін у спорі, зокрема на необхідності встановлення відповідності суб`єктного складу спору статті 14 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", а саме має бути дотримана умова щодо того, що суб`єкт оскарження має бути співвласником нерухомого майна у будинку в якому створено ОСББ, та окрім іншого висновок базується на необхідності встановлення суті права/інтересу, за захистом якого суб`єкт звернувся до суду та повязаності цього права/інтересу з особливостями субєктного складу таких спорів.
При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції, і що перевірено судом апеляційної інстанції,  позивачкою не надано відомостей, які б підтверджували її право власності на нерухоме майно житлового (квартира) чи нежитлового фонду, яке б було зареєстроване у встановленому законом порядку у багатоквартирному житловому будинку у якому створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Янтарний 2".
Також, суд апеляційної інстанції враховує, що позивачка стверджує та надає докази того, що їй належать права на земельну ділянку, на якій знаходиться багатоквартирний житловий будинок у якому створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Янтарний 2", та права щодо об`єкту незавершеного будівництва загальною площею 766,8 кв. м (готовність 8,5%) на земельних ділянках з кадастровими номерами 3210900000:01:045:0016 площею 0.1009 га та 3210900000:01:045:0054 площею 1 га. Проте, вказані доводи позивачки не є такими, що підтверджують факт відповідності правосуб`єктності позивачки вимогам ст. 14 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" - як суб`єкта здійснення прав співвласника багатоквартирного житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , позаяк Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" не ототожнює наведені вище обставини з виникненням у позивачки прав, що надані співвласникам багатоквартирного будинку.
Крім того, за твердженням позивача, багатоповерховий будинок в якому зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Янтарний 2" розташований на двох земельних ділянках з кадастровими номерами 3210900000:01:045:0016 площею 0.1009 га, яка належить позивачу на праві приватної власності, та 3210900000:01:045:0119 площею 0.0624 га, право користування якою виникло на підставі договору суборенди.
Позивачка наголошує на тому, що відповідач (Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Янтарний 2") наразі звертається з позовами до позивачки про визнання протиправним рішення, визнання недійсними угод, визнання права користування земельною ділянкою, про встановлення земельного сервітуту, посилаючись на те, що позивачка самовільно, без будь-якого дозволу та законних підстав заявляє певні майнові права стосовно спірних земельних ділянок. 
Також, судом першої інстанції обгрунтовано зазначено, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції, що позивачка обґрунтовуючи свої позовні вимоги на 11 сторінці позову зазначає, що: "Позивач обґрунтовує свої вимоги порушенням його інтересу при забудові земельної ділянки та вказує на мету позову - відновлення становища позивача, оскільки:
-          земельна ділянка належить позивачеві і він використовує її для будівництва та введення в експлуатацію об`єкта, який на ній збудований, але ОСББ вже заявляє вимоги про передачу їм спірної земельної ділянки під обслуговування власності;
-          ОСББ через рішення суду намагається визнати права користування земельною ділянкою;
-          у спірної земельної ділянки єдина адреса будівельного об`єкту, допоміжних споруд тощо, що не дозволяє позивачу ідентифікувати та виділяти окремі об`єкти без згоди ОСББ.
Отже, суд апеляційної інстанції на наслідками апеляційного розгляду дійшов висновку, що усе вище наведене, аналіз суті права/інтересу, за захистом якого позивачка звертається до суду, та викладеної в обґрунтуванні позову її мети звернення з позовом, підтверджує ту обставину, що заявлений ОСОБА_2 позов не може бути визнаний найбільш наближеним до корпоративного чи до спору пов`язаного із діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи в контексті позиції викладеної в постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15 Великої Палати Верховного Суду, оскільки заявлений позов фактично стосується спору про право на майно між юридичною особою (ОСББ - співвласниками багатоквартирного будинку) та фізичною особою, яка не є учасником (співвласником) у даному ОСББ, хоча досягнення мети даного спору фізична особа презюмує через оскарження обставин створення відповідача.
Відтак, з огляду на викладене, враховуючи суб`єктний склад сторін, суть права/інтересу, за захистом якого позивачка звернулась до суду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказаний спір не підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства та має розглядатись за правилами цивільного судочинства, що обгрунтовано зазначено судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі. 
Посилання позивачки на правові позиції Великої Палати Верховного Суду у постановах від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18 та від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16 - судом апеляційної інстанції відхиляються в контексті доводів апеляційної скарги стосовно незгоди з постановленою судом першої інстанції ухвалою, оскільки у вказаних постановах сформовано правову позицію стосовно спірних правовідносин учасників спору відносно земельних ділянок і розташованого на них нерухомого майна (тобто по суті спору), коли оскаржувана ухвала у даній справі стосується виключно встановлення правомірності застосування судом першої інстанції приписів процесуального закону, а саме ст.   20, п. 1 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України. 
Доводи скаржника про те, що позов ОСОБА_1 до ОСББ подібний до спорів, пов`язаних із діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, а позивач є фізичною особою, яка пов`язана корпоративними відносинами з відповідачем і не стосується спору про право на майно між юридичною особою (ОСББ) та фізичною особою , яка не є учасником (співвласником) у даному ОСББ, як помилково визначено судом першої інстанції - судом апеляційної інстанції відхиляються з огляду на те що, як зазначалось вище, позивачка стверджує та надає докази того, що їй належать права на земельну ділянку, на якій знаходиться багатоквартирний житловий будинок у якому створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Янтарний 2", та права щодо об`єкту незавершеного будівництва, проте, Закон України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" не ототожнює наведені вище обставини з виникненням у позивачки прав, що надані співвласникам багатоквартирного будинку. 
Крім того, скасування державної реєстрації ОСББ (реєстраційного запису) за рішенням суду не може бути самою ліквідацією юридичної особи, яка відбувається в порядку, передбаченому пунктом 2 частини першої статті 110 ЦК України, і не призводить до припинення ОСББ з огляду на вимоги статті 25 Закону № 755-IV, якою визначається порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій.  Отже, позовна вимога щодо скасування державної реєстрації існуючої юридичної особи (ОСББ), яка створена у відповідному порядку та здійснює свою діяльність тривалий час, за період свого існування набувши відповідних прав і обов`язків, не призведе до поновлення прав і законних інтересів особи, яка звертається з таким позовом. 
При цьому, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими посилання саме відповідача на те, що врахуванню підлягають висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові 29.06.2021 у справі № 916/964/19, зокрема в контексті того, що  передумовою захисту та відновлення порушеного права позивача є існування такого права та, відповідно, порушення, на час звернення з позовом до суду, а посилання позивача на протиправність реєстрації квартир за їх власниками - не ґрунтується на будь-яких належних та допустимих доказах та до набрання судовими рішеннями законної сили, і доводи про незаконність будь-яких дій є виключно припущеннями позивача. 
Отже, суд апеляційної інстанції наголошує, що ініційований позивачкою спір не підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства та має розглядатись за правилами цивільного судочинства, оскільки позивачка не є власником майна у будинку, у якому створено ОСББ та не є членом цього ОСББ, а тому у неї не виникає прав члена об`єднання відповідно до ст. 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», а суть спору - захист на її думку майнових прав, як фізичної особи на майно, що з огляду на приписи ст. 20 Господарського процесуального кодексу України  виключає розгляд вказаного спору в порядку господарського судочинства. 
З огляду на викладене, суд першої інстанції дослідивши наявні матеріали справи обґрунтовано зазначив, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, що  провадження у справі №911/2703/21 підлягає закриттю з огляду на приписи п. 1 ч.1  ст. 231 ГПК України, про що судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу,  з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. 

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, ухвала суду першої інстанції постановлена  з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у  зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування  ухвали  Господарського суду Київської області від 22.02.2022 у справі № 911/2703/21, за наведених скаржником доводів та обґрунтувань. .
Розподіл судових витрат 
Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-
                                                  ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.02.2022  на ухвалу Господарського суду Київської області від 22.02.2022 у справі № 911/2703/21 - залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 22.02.2022 у справі № 911/2703/21-    залишити без змін.
3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за ОСОБА_1 .
4. Матеріали справи  № 911/2307/21 повернути до Господарського суду Київської області
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку, строки та випадках, визначених ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України. 
Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя                                                            Б.О. Ткаченко 

Судді                                                                                С.О. Алданова

                                                                                Л.П. Зубець

Повний тескт постанови підписано 10.08.2022.