ф
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2022 року 
м. Київ
справа №480/4233/18
адміністративне провадження № К/9901/20325/19 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-виробниче підприємство «Стандарт» 
до Державної фіскальної служби України 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
провадження по якій відкрито 
за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-виробниче підприємство «Стандарт» на постанову Другого апеляційного адміністративною суду від 08.07.2019 (головуючий суддя - Kaтунов   В.В., судді - Бершов Г.Б., Ральченко І.М.)
ВСТАНОВИВ:
І. Історія справи
Короткий зміст позовних вимог
1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислово-виробниче підприємство «Стандарт» звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної фіскальної служби України, у якій просило суд :
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нерозгляду скарги позивача від 30.05.2018 про притягнення до встановленої законодавством відповідальності першого заступника начальника Головного управління ДФС y Сумській області ОСОБА_1 за прийняття неправомірних податкових повідомлень-рішень №0001861407 від 07.06.2017, №0001871407 від 07.06.2017, №0001881407 від 07.06.2017;
- зобов`язати відповідача розглянути питання щодо притягнення до встановленої законодавством відповідальності першого заступника начальника Головного управління ДФС у Сумській області ОСОБА_1 за прийняття неправомірних податкових повідомлень-рішень №0001861407 від 07.06.2017, №0001871407 від 07.06.2017, №0001881407 від 07.06.2017.
2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відносно Товариства неодноразово приймались податкові повідомлення-рішення, які Товариство оскаржило в судовому порядку і які судовими рішеннями були визнані протиправними та скасовані (справа №818/1249/17). Зокрема, йдеться про визнання протиправним та скасування в судовому порядку:
- податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Сумській області №0001871407 від 07.06.2017 про збільшення Товариству суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в cyмi 9194 600 гpн та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 2   298   650 грн;
- податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Сумській області №0001881407 від 07.06.2017 про зменшення Товариству суми податкового зобов`язання в розмірі 6   201 871 грн та зменшення податкового кредиту нa суму 375 935 грн.
- податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС y Сумській області №0001861407 від 07.06.2017 про зменшення Товариству розміру від`ємного значення суми податку нa додану вартість в сумі 8953 060 грн.
2.1. У зв`язку з визнанням протиправними та скасуванням ППР, з урахуванням положень ст. 21 Податкового кодексу України, ТОВ «ПВП «Стандарт» звернулося до Державної фіскальної служби України зі скаргою від 30.05.2018 на неправомірні рішення посадових осіб ГУ ДФС y Сумській області.
ДФС України було надіслано лист позивачу від 26.06.2018 №21720/6/99-99-14-03-02-15 ДФС України, в якому йшлося про те, що Головним управлінням ДФС у Сумській області подано касаційну скаргу до Верховного Суду, тому правомірність прийнятих ППР буде встановлена після закінчення судового оскарження.
2.2. У подальшому, постановою Верховного Суду від 04.09.2018 y справі №818/1249/17 касаційну скаргу ГУ ДФС y Сумській області залишено без задоволення.
2.3. Враховуючи наявність рішення Верховного Суду, ТОВ «ПВП «Стандарт» повторно звернулося з листом від 10.09.2018 до ДФС з проханням розглянути раніше подану скаргу Товариства від 30.05.2018 про притягнення до встановленої законодавством відповідальності першого заступника начальника Головного управління ДФС у Сумській області ОСОБА_1 за прийняття неправомірних ППР №0001861407 від 07.06.2017, №0001871407 від 07.06.2017, №0001881407 від 07.06.2017.
2.4. Відповідач листом від 26.10.2018 №34882/6/99-99-14-03-02-15 повідомив, що розглянув звернення від 10.09.2018 i в межах компетенції повідомляє, що Головним управлінням ДФС y Сумській області вживаються заходи стосовно направлення до Вищої ради правосудця скарг щодо дисциплінарного проступку суддів Харківського апеляційного адміністративною суду та Верховного Суду.
2.5. На переконання позивача, ДФС України не було розглянуто скаргу позивача по суті, y зв`язку з чим позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною та просить суд зобов`язати відповідача розглянути по суті скаргу від 30.05.2018.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
3. Рішенням Сумського окружного адміністративною суду від 31.01.2019 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово- виробниче підприємство «Стандарт» задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо нерозгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово- виробниче підприємство «Стандарт» від 30.05.2018 про притягнення до встановленої законодавством відповідальності першого заступника начальника Головного управління ДФС у Сумській області ОСОБА_1 за прийняття неправомірних податкових повідомлень-рішень №0001861407 від 07.06.2017, №0001871407 від 07.06.2017, №0001881407 від 07.06.2017.
Зобов`язано Державну фіскальну службу України розглянути скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-виробниче підприємство «Стандарт» від 30.05.2018 про притягнення до встановленої законодавством відповідальності першого заступника начальника Головного управління ДФС y Сумській області ОСОБА_1 за прийняття неправомірних податкових повідомлень-рішень №0001861407 від 07.06.2017, №0001871407 від 07.06.2017, №0001881407 від 07.06.2017.
4. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що будь-яких доказів щодо проведення та наявності рішення службового розслідування, або доказів визначення недоцільності  його проведення відповідачем не суду не надано. Відповідно, не надано жодних доказів належного реагування на скаргу позивача від 30.05.2018 щодо притягнення відповідальності першого заступника начальника Головного управління ДВС у Сумській області ОСОБА_1 за прийняття неправомірних податкових повідомлень-рішень.
5. Також суд першої інстанції зазначив, що відповідачем залишено поза увагою доводи позивача щодо недотримання норм Порядку розгляду звернень та особистого прийому громадян у ДФС та її територіальних органах, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2015 №271, а також Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.06.2000 №950.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
6. Постановою Другого апеляційного адміністративною суду від 08.07.2019 рішення Сумського окружного адміністративною суду від 31.01.2019 у справі №480/4233/18 скасовано.
Прийнято нове судове рішення, яким в задоволенні адміністративною позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-виробниче підприємство «Стандарт» до Державної фіскальної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовлено.
7. Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідачем було надано відповідь на звернення позивача, і у відповіді відображено інформацію по суті поставлених запитань в межах компетенції відповідача, а тому суд дійшов висновку про те, що бездіяльності при розгляді звернення позивача відповідачем допущено не було, та відповідач належним чином розглянув звернення позивача.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї
8. Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду апеляційної інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислово-виробниче підприємство «Стандарт» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить Суд скасувати постанову Другого апеляційного адміністративною суду від 08.07.2019 та залишити в силі рішення Сумського окружного адміністративною суду від 31.01.2019. У касаційній скарзі жодних клопотань не заявлено.
9. Касаційна скарга обґрунтована тим, що судом апеляційної інстанції не надано належної оцінки листу відповідача №34882/6/99-99-14-03-02-15 від 26.10.2018. На думку скаржника, вказаний лист не містить інформацію по суті скарги ТОВ «ПВП «Стандарт» в межах компетенції відповідача, відповідачем не надано всебічної та об`єктивної перевірки скарги, доказів щодо проведення та наявності рішення службового розслідування або доказів визначення недоцільності його проведення відповідачем не надано. 
10. Також скаржник вважає, що суд апеляційної інстанції мав застосувати до спірних правовідносин пп. 21.2.1 п. 21.2 ст. 21 Податкового кодексу України, згідно з яким за прийняття неправомірного рішення, яким визначаються податкові (грошові) зобов`язання платнику податків, посадова (службова) особа контролюючого органу, яка прийняла таке рішення, а також безпосередній керівник такої особи несуть відповідальність згідно із законом. Крім того, на думку позивача, суд апеляційної інстанції невірно застосував положення Закону України «Про звернення громадян», зокрема ст. 15, ч. 2 ст. 19 Закону, а також пп. 5, 12,14, 15, 16 Порядку №271 та пп. 1, 2 Порядку №950. 
11. У відзиві на касаційну скаргу Державна фіскальна служба України просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін. Відповідач вказує, що позивачем не надано доказів порушення його прав та законних інтересів, а в діях першого заступника начальника Головного управління ДФС у Сумській області ОСОБА_1 відсутній склад дисциплінарного правопорушення, оскільки за встановлених обставин справи в діях ОСОБА_1 не вбачається вини посадової особи державного органу, яка приймала податкові повідомлення-рішення, а також невиконання чи неналежного виконання ним посадових обов`язків та норм чинного законодавства.
Рух адміністративної справи в суді касаційної інстанції
12. Ухвалою Верховного Суду від 06.08.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово- виробниче підприємство «Стандарт» та встановлено строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.
13. Ухвалою Верховного Суду від 04.05.2022 адміністративну справу призначено до касаційного розгляду у попередньому судовому засіданні.
ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи
14. Судами попередніх інстанцій встановлено, що ГУ ДФС у Сумській області було прийнято ряд податкових повідомлень-рішень стосовно ТОВ «Промислово-виробниче підприємство «Стандарт», з якими позивач не погодився та оскаржив їх в судовому порядку. Зокрема, йдеться про:
- податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Сумській області №0001871407 від 07.06.2017 про збільшення Товариству суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 9 194 600 грн та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 2 298   650 грн;
- податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Сумській області №0001881407 від 07.06.2017 про зменшення Товариству суми податкового зобов`язання в розмірі 6   201 871 грн та зменшення податкового кредиту на суму 375 935 грн;
- податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Сумській області №0001861407 від 07.06.2017 про зменшення Товариству розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 8953 060 грн.
15. Рішенням Сумського окружного адміністративною суду від 22.12.2017 у справі №818/1249/17 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-виробниче підприємство «Стандарт» задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС y Сумській області №0001871407 від 07.06.2017 про збільшення ТОВ «ПВП «Стандарт» суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 9 194 600 грн та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 2298650 грн. Скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Сумській області №0001881407 від 07.06.2017 про зменшення ТОВ «ПВП «Стандарт» суми податкового зобов`язання в розмірі 6   201   871   грн та зменшення податкового кредиту на суму 375 935 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС y Сумській області №0001861407 від 07.06.2017 про зменшення ТОВ «ПВП «Стандарт» розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість в сумі 8953 060 грн, в задоволенні інших вимог відмовлено.
16. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 10.05.2018 у справі №818/1249/17 рішення Сумського окружного адміністративною суду від 22.12.2017 скасовано в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС y Сумській області №0001871407 від 07.06.2017 про збільшення ТОВ «ПВП «Стандарт» суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 9194 600 грн та штрафних (фінансових) санкцій в сумі 2   298   650 грн та в частині відмови y задоволенні інших вимог. B цій частині прийнято нову постанову, якою позовні вимоги задоволено та скасоване податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС y Сумській області №0001871407 від 07.06.2017 повністю.
17. У зв`язку з визнанням протиправними та скасуванням вищезазначених податкових повідомлень-рішень, керуючись нормами ст. 21 ПК України, ТОВ «ПВП «Стандарт» звернулося до Державної фіскальної служби України зі скаргою від 30.05.2018 на неправомірні рішення посадових осіб ГУ ДФС у Сумській області.
18. У відповіді на скаргу від 26.06.2018 №21720/6/99-99-14-03-02-15 ДФС України зазначила, що Головним управлінням ДФС y Сумській області подано касаційну скаргу до Верховного Суду, тому правомірність прийнятих ППР буде встановлена після закінчення судового оскарження.
19. У подальшому, постановою Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №818/1249/17 касаційну скаргу ГУ ДФС y Сумській області залишено без задоволення.
20. Враховуючи наявність рішення Верховного Суду та зважаючи на остаточне визначення судом касаційної інстанції позиції щодо протиправності податкових повідомлень-рішень, які були предметом розгляду у справі №818/1249/17, ТОВ «ПВП «Стандарт» звернулося з листом до ДФС України від 10.09.2018 з проханням розглянути раніше подану скаргу Товариства, яку було датовано 30.05.2018 (яку, на переконання позивача, так і не було розглянуто).
21. ДФС листом від 26.10.2018 №34882/6/99-99-14-03-02-15 повідомила позивача, що в межах компетенції Головним управлінням ДФС y Сумській області вживаються заходи стосовно направлення до Вищої ради правосуддя скарг щодо дисциплінарного проступку суддів Харківського апеляційного адміністративною суду та Верховного Суду.
22. Позивач вважає розгляд відповідачем його звернення не об`єктивним, не всебічним, тому звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.
IІІ. Позиція Верховного Суду
23. За приписами ч. 1 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
24. Оцінюючи обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
25. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ПВП «Стандарт» звернулося до Державної фіскальної служби України зі скаргою від 30.05.2018 на неправомірні рішення посадових осіб ГУ ДФС у Сумській області, які, на думку скаржника, виразилися у прийнятті неправомірних податкових повідомлень-рішень. На вказану скаргу відповідачем надана відповідь, оформлена листом №34882/6/99-99-14-03-02-15 від 26.10.2018.
26. Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ «ПВП «Стандарт», посилаючись на ч.   2 ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», стверджує, що його скаргу не було всебічно розглянуто та не вжито заходів щодо притягнення першого заступника начальника Головного управління ДФС у Сумській області ОСОБА_1 до відповідальності, чим допущено протиправну бездіяльність.
27. Верховний Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що згідно з преамбулою Закону України «Про звернення громадян» цей Закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
28. Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Особи, які не є громадянами України і законно знаходяться на її території, мають таке ж право на подання звернення, як і громадяни України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами.
29. Таким чином, положення Закону України «Про звернення громадян» можуть бути застосовані лише до правовідносин, які виникають з приводу звернень до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності фізичних осіб - громадян України, а також звернень фізичних осіб, які не є громадянами України і законно перебувають на її території, якщо інше не передбачено міжнародними договорами. Скаржник помилково вважає, що положення цього Закону мають бути застосовані до правовідносин, які виникають з приводу подання звернень юридичними особами. Аналогічний за змістом висновок міститься у постанові Верховного Суду від 24.06.2021 у справі №300/1764/19.
30. Також, Порядок розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Державній фіскальній службі України та її територіальних органах, затверджений Наказом Міністерства фінансів України №271 від 02.03.2015, на який посилається позивач, згідно з його преамбулою був прийнятий відповідно до Закону України «Про звернення громадян», Указу Президента України від 07.02.2008 №109 «Про першочергові заходи щодо забезпечення реалізації та гарантування конституційного права на звернення до органів державної влади та органів місцевого самоврядування» та з метою поліпшення умов реалізації конституційного права громадян на особисте звернення до Державної фіскальної служби України та її територіальних органів, удосконалення організації розгляду питань, порушених у таких зверненнях.
31. Згідно з п. 1 Порядку №271 цей Порядок визначає процедуру приймання, реєстрації, розгляду звернень громадян, контролю за виконанням доручень за результатами розгляду звернень громадян та дотриманням строків їх розгляду, основні вимоги до організації і проведення особистого прийому громадян та ведення діловодства за зверненнями громадян у Державній фіскальній службі України та її територіальних органах.
32. Тобто, Порядок №271, на який посилається позивач у касаційній скарзі, до спірних правовідносин застосований бути не може, оскільки не регулює порядок розгляду звернень, отриманих від юридичних осіб.
33. Крім того, колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги про те, що судом апеляційної інстанції неправомірно не було застосовано пп. 21.2.1 п. 21.2 ст. 21 Податкового кодексу України, згідно з яким за прийняття неправомірного рішення, яким визначаються податкові (грошові) зобов`язання платнику податків, посадова (службова) особа контролюючого органу, яка прийняла таке рішення, а також безпосередній керівник такої особи несуть відповідальність згідно із законом, оскільки зазначена правова норма також не регулює спірні правовідносини. Верховний Суд зазначає, що предметом доказування у справі є встановлення бездіяльності відповідача щодо нерозгляду скарги позивача від 30.05.2018, а не оцінка дій посадової особи відповідача. 
34. Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції вірно зазначив, що оскільки відповідачем було надано відповідь на звернення (скаргу) позивача, а тому бездіяльності при розгляді звернення позивача відповідачем допущено не було. 
35. Судом відхиляються також доводи позивача про те, що отримавши скаргу про притягнення до встановленої законодавством відповідальності першого заступника начальника Головного управління ДВС y Сумській області ОСОБА_1 за прийняття неправомірних податкових повідомлень-рішень, відповідач був зобов`язаний розпочати службове розслідування відповідно до Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №950 від 13.06.2000. 
36. Так, за змістом п. 1 зазначеного Порядку стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, може бути проведено службове розслідування:
- у разі невиконання або неналежного виконання ними службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об`єднанню громадян;
- у разі недодержання посадовими особами місцевого самоврядування законодавства про службу в органах місцевого самоврядування, антикорупційного законодавства;
- на вимогу особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або особи, яка для цілей Закону прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з метою зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозри;
- з метою виявлення причин та умов, що призвели до вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) за рішенням керівника органу, підприємства, установи, організації, в якому працює особа, стосовно якої пропонується проведення службового розслідування, а у разі його відсутності - особи, яка виконує його обов`язки (абз. 5 п. 1 Порядку).
37. Разом з тим, дія Порядку №950 не поширюється на державних службовців, крім випадку, визначеного абзацом п`ятим цього пункту (абз. 7 п. 1 Порядку).
38. Отже, оскільки судами не встановлено та позивач не зазначає у своїй скарзі про вчинення посадовою особою відповідача - державним службовцем ОСОБА_1 корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення, сам факт прийняття цією посадовою особою неправомірних податкових повідомлень-рішень не є безумовною підставою для проведення службового розслідування за правилами Порядку №950. 
39. Доводи касаційної скарги фактично зводяться до того, що посадова особа відповідача, за підписом якої були прийняті податкові повідомлення-рішення стосовно позивача, в подальшому скасовані в судовому порядку, має понести відповідальність за їх прийняття. Однак, колегія суддів зауважує, що у випадку, якщо позивач вважає, що в діях посадової особи відповідача наявні ознаки дисциплінарного, адміністративного або кримінального правопорушення, позивач не позбавлений права звернутися до відповідних державних органів в порядку, встановленому законодавством України, але правовідносини у цій справі, враховуючи зміст позовних вимог, за жодних обставин не можуть регулюватися положеннями Закону України «Про звернення громадян» та Порядком №271, прийнятим у відповідності до цього Закону. 
40. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни постанови Другого апеляційного адміністративною суду від 08.07.2019 відсутні.
41. Згідно зі ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
42. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.
43. З огляду на результат касаційного перегляду справи перерозподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ: 
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробниче підприємство"Стандарт" залишити без задоволення.
2. Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2019 року у справі 480/4233/18 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	А.В. Жук Н.М. Мартинюк   Ж.М. Мельник-Томенко