КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                      
Справа № 761/1103/22                                   Головуючий у 1 інстанції: Щебуняєва Л.Л.           Провадження № 33/824/1646/2022                           Доповідач: Шебуєва В.А.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
03 серпня 2022 року Суддя Київського апеляційного суду Шебуєва В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Різника Ігор Анатолійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 02 червня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-
 
в с т а н о в и в:
 
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 02 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.І ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., на користь держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн.
Не погоджуючись з вказаною постановою, захисник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Просить скасувати вказану постанову суду та закрити провадження в справі відносно ОСОБА_1 за відсутності складу адміністративного правопорушення. Посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. Доданий до матеріалів справи відеозапис є неповним, на ньому не зафіксовано весь перебіг подій, а тому він не може вважатися належним та допустимим доказом. Зазначає, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 був проведений з порушенням вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки відбувся без участі свідків. Після незгоди з результатами огляду ОСОБА_1 не роз`яснено право пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Різника І.А., допитавши свідка ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Приймаючи постанову про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

 
Апеляційний суд не вбачає підстав для скасування такої постанови суду першої інстанції.
Так, до суду першої інстанції був наданий протокол про адміністративне правопорушення ААД №204692 від 04 грудня 2021 року.
В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 03 грудня 2021 року о 23 годині 35 хвилин   ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Ford», державний номерний знак  НОМЕР_1 , по вул. Зоологічній, 2 в м. Києві, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, зі згоди водія, проводився за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 ARHK - 0525, результат тесту - 1,89 проміле, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
До протоколу долучені акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківку результатів тестування на алкогольне сп`яніння, та постанову про накладення адміністративного стягнення від 04 грудня 2021 року відносно ОСОБА_1 на підставі ст. 125 КУпАП за порушення подачі звукового сигналу у населених пунктах, та DVD-диск із відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 Апеляційний суд відхиляє посилання захисника ОСОБА_1 на недоведеність керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки такі посилання спростовуються матеріалами справи. Як було зазначено, до протоколу про адміністративне правопорушення було додано постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення від 04 грудня 2021 року на підставі ст. 125 КУпАП, в якій зазначено, що   ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Ford», державний номерний знак  НОМЕР_1 , подав звуковий сигнал у населеному пункті, чим порушив п. 9.5 ПДР.           Судом першої інстанції при розгляді справи досліджено відеозапис події, який було додано до протоколу про адміністративне правопорушення, з якого вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив, що він керував транспортним засобом. Також в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив, що керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки змінював первісне місце паркування автомобіля. 
Надаючи свої пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення,   ОСОБА_1 також не заперечував факт керування ним транспортним засобом, а зазначив лише, що він залишає автомобіль на місці зупинки. 
Апеляційний суд відхиляє посилання апелянта на неповноту відеофіксації події. Нa відеозаписі, що міститься на DVD-диску зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Також, є безпідставними доводи апелянта про те, що огляд на стан сп`яніння був проведений з порушенням встановленого законом порядку, оскільки він відбувся без участі свідків, а після незгоди з результатами огляду ОСОБА_1 не роз`яснено право пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився із застосуванням технічних засобів відеозапису, що відповідає положенням ч. 2 ст. 266 КУпАП.  При цьому   ОСОБА_1 не висловлював незгоди з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, а навпаки, в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів   ОСОБА_1 зазначив, що він погоджується із результатами. 
Допитана за клопотанням захисника Різника І.А. свідок ОСОБА_2 , яка є дружиною ОСОБА_3 , суду показала, що на початку грудня 2021 року близько півночі їй зателефонував чоловік та попросив приїхати на перехрестя вул.Зоологічної в м.Києві щоб забрати його та офісний транспортний засіб. Вона викликала таксі і приїхала до вказаного її чоловіком місця. Її чоловік сидів у патрульній машині разом з працівниками поліції. Працівник поліції надав їх ключі від автомобіля і вона відвезла чоловіка до дому. Про обставини складання працівниками поліції адміністративного протоколу їй нічого невідомо. Вранці наступного дня чоловік їй сказав, що працівники поліції вилучили у нього водійське посвідчення.
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга захисника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 02 червня 2022 року без змін.
 
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

 
п о с т а н о в и в:
 
Залишити апеляційну скаргу захисника Різника Ігор Анатолійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 02 червня 2022 року  без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя
Київського апеляційного суду                                       Шебуєва В.А.