ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2022 року 
м. Київ
справа № 805/4237/17-а
касаційне провадження № К/9901/56465/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Гончарової І.А., 
суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Мар`їнської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області 
на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2018 року (головуючий суддя - Шинкарьова І.В.)
та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2018 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Шишов О.О.; судді - Сіваченко І.В., Сухарьок М.Г.)
у справі № 805/4237/17-а
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Донпак СВ» 
до Мар`їнської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області 
про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Донпак СВ» (далі - ТОВ «Донпак СВ»; позивач; платник) звернулося до суду з адміністративним позовом до Мар`їнської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - Мар`їнська ОДПІ; відповідач; контролюючий орган), в якому просило: визнати протиправними дії відповідача щодо безпідставного відключення платника від бази даних контролюючого органу; зобов`язати Мар`їнську ОДПІ надати електроні послуги та підключити ТОВ «Донпак СВ» до бази даних контролюючого органу для подання податкових документів в електронному вигляді. 

Донецький окружний адміністративний суд рішенням від 13 березня 2018 року адміністративний позов задовольнив у повному обсязі.

Донецький апеляційний адміністративний суд постановою від 13 червня 2018 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Мар`їнська ОДПІ звернулася до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2018 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2018 року.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права. При цьому наголошує на об`єктивності зупинення дії договору від 17 жовтня 2017 року № 1 про визнання електронних документів на підставі пункту 3 розділу 5 цього договору у зв`язку з неотриманням документів щодо правомірності формування податкового кредиту з податку на додану вартість у грудні 2014 року на підставі податкових накладних, виписаних Товариством з обмеженою відповідальністю «Ледер плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нептун-Дон», та неврегулюванням спірних питань, пов`язаних з автентичністю податкових документів в електронному вигляді.  

Верховний Суд ухвалою від 16 серпня 2018 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Мар`їнської ОДПІ.

Відзиву на касаційну скаргу від позивача не надійшло, що в силу частини четвертої статті 338 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій з`ясовано, що 17 жовтня 2017 року між позивачем та Мар`їнською ОДПІ укладено договір № 1 про визнання електронних документів, предметом якого є визнання податкових документів, поданих платником в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису до органів ДФС засобами телекомунікаційного зв`язку або на електронних носіях, як оригіналу.

19 жовтня 2017 року між сторонами підписано додаткову угоду № 1 до договору від 17 жовтня          2017 року, згідно з якою пункт 3 розділу 5 викладено в такій редакції: «У випадку неврегулювання спірних питань, пов`язаних з автентичністю податкових документів в електронному вигляді, контролюючий орган приймає рішення про тимчасове зупинення дії договору». 

30 листопада 2017 року позивачу відмовлено в реєстрації податкової накладної № 1 з огляду на порушення вимог Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 10 квітня 2008 року № 233, а саме - можливо припинено дію договору про визнання електронних документів.

Листом від 01 грудня 2017 року № 01/12-2 ТОВ «Донпак СВ» направлено контролюючому органу запит, в якому просило повідомити підставу припинення дії договору про визнання електронної звітності та зазначити письмово з фіксуванням у відповідному акті.

Листом від 12 грудня 2017 року № 4450/10/05-38-10-01 відповідач повідомив позивача, що за результатами опрацювання податкових декларацій з податку на додану вартість встановлено показники, які можуть свідчити про формування сумнівного податкового кредиту. З огляду на це виникли спірні питання, які пов`язані з автентичністю податкових документів в електронному вигляді. А тому, враховуючи викладене та керуючись пунктом 3 розділу 5 договору від 17 жовтня 2017 року № 1, зупинено його дію.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону України від 22 травня 2003 року № 851-IV «Про електронні документи та електронний документообіг» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 851-IV) електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу.

Згідно з пунктом 4 розділу 6 договору від 17 жовтня 2017 року № 1 орган ДФС має право розірвати договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

Таким чином, законодавчо обґрунтованими підставами для розірвання договору про визнання електронних документів органом ДФС в односторонньому порядку є ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або зміна ним місця реєстрації.

У справі, яка розглядається, судами встановлено, що в ТОВ «Донпак СВ» наявний сертифікат посилених ключів, терміном дії до 25 вересня 2018 року, при цьому місце реєстрації платником також не змінювалося. 

Водночас додатковою угодою від 19 жовтня 2017 року № 1 передбачено ще й інші підстави для розірвання договору в односторонньому порядку відповідачем, а саме - зміна посадових осіб позивача та у разі порушення ним своїх обов`язків, передбачених статтею 16 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - ПК України).

Судами попередніх інстанцій з`ясовано, що відповідач зупинив дію договору від 17 жовтня 2017 року на підставі пункту 3 розділу 5, посилаючись на наявність неврегульованих спірних питань, пов`язаних з автентичністю податкових документів в електронному вигляді. 

Неврегульованим спірним питанням Мар`їнська ОДПІ вважає відомості, які зазначено позивачем в податковій звітності, а саме - в додатку 5 до податкової декларації за грудень 2014 року, поданої  07 квітня 2017 року, податковий кредит ТОВ «Донпак СВ» сформовано на підставі податкових накладних, виписаних Товариством з обмеженою відповідальністю «Ледер плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нептун-Дон», а документи щодо взаємовідносин із цими суб`єктами господарювання позивачем не надано. 

За змістом статті 16 Закону № 851-IV суб`єкти електронного документообігу користуються правами та мають обов`язки, які встановлено для них законодавством. 

Якщо в процесі організації електронного документообігу виникає необхідність у визначенні додаткових прав та обов`язків суб`єктів електронного документообігу, що не визначені законодавством, такі права та обов`язки можуть встановлюватися цими суб`єктами на договірних засадах.

Тобто, порядок закріплення переліку прав та обов`язків сторін, що виникають в процесі організації електронного документообігу між ними, чітко визначені, а саме: у законах, інших нормативно-правових актах та/або у відповідному договорі, укладеному між такими сторонами.

Розділом 6 договору від 17 жовтня 2017 року № 1 передбачено, що він набирає чинності з моменту його підписання сторонами. З моменту укладення договору всі попередні домовленості та укладені правочини між платником податків та органом ДФС з питань електронного обміну інформацією втрачають чинність. Договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо платник подає до органу ДФС нові посилені сертифікати ЕЦП, цей договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів. 

Отже, умови розглядуваного договору можуть застосовуватися до документів, що подані в електронному вигляді після дати його підписання, тобто з 17 жовтня 2017 року. 

Таким чином, застосування відповідачем порядку вирішення спірних питань, який передбачений розділом 5 договору, до спору щодо звітності, яка подана в квітні 2017 року, є порушенням умов договору.

Крім того, розділом 5 договору, в редакції викладеній у додатковій угоді від 19 жовтня 2017 року          № 1, встановлено такий порядок вирішення спірних питань: у разі виникнення спірних питань, пов`язаних з автентичністю податкових документів в електронному вигляді, контролюючий орган вправі повідомити платника податків про тимчасове зупинення дії цього договору; платник податків протягом 5 робочих днів після отримання відповідного повідомлення має право з`явитися до контролюючого органу та надати відповідні пояснення та документи на підтвердження автентичності податкових документів в електронному вигляді; у випадку неврегулювання спірних питань, пов`язаних з автентичністю податкових документів в електронному вигляді, контролюючий орган приймає рішення про тимчасове зупинення дії договору; рішення про тимчасове зупинення дії договору може бути оскаржено в порядку досудового врегулювання спорів, визначеного статтею 56 ПК України, або в судовому порядку.

Під автентичністю документів, в цьому договорі, розуміється наступне: встановлення відповідності реквізитів електронного документа вимогам чинного законодавства, а також коректність ключової інформації; електронний документ, створений або надісланий уповноваженою на це особою, яка його створила на підставі достовірних відомостей; зазначений в документі час (період) відповідає часу створення або надсилання електронного документа тощо.

Тобто порядок вирішення спірних питань чітко прописаний в договорі, але в порушення цих умов відповідачем не повідомлено платника про зупинення дії договору, а також не прийнято відповідне рішення про тимчасове зупинення дії договору, яке, в свою чергу, могло бути оскарженим                     ТОВ «Донпак СВ» у порядку, встановленому законодавством.

За таких обставин висновок судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позову ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права. 

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди попередніх інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосували норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Мар`їнської ОДПІ без задоволення, а оскаржених судових рішень - без змін. 

Керуючись частиною другою розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від              15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Мар`їнської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2018 року та постанову Донецького апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                             І. А. Гончарова

Судді                                                                                                     І. Я. Олендер

                                                                                             Р. Ф. Ханова