П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/1958/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Петричкович А.І.   
Суддя-доповідач -  Сапальова Т.В.   
04 серпня 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сапальової Т.В. 
суддів:  Смілянця Е. С.  Капустинського М.М. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, Головного управління  ДПС у Хмельницькій області, філії Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 
В С Т А Н О В И В :
в лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області, Головного управління  ДПС у Хмельницькій області, філії Державної податкової служби України про  визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень форми «Ф» від 22.11.2017 № 25291-1302 про стягнення орендної плати з фізичних осіб на суму 4 953,60 грн, від 22.05.2018 №750355-1302-2209 про стягнення орендної плати з фізичних осіб на суму 5283,84 грн, від 05.06.2019 № 25427-5306-2209 про стягнення орендної плати з фізичних осіб на суму 5944,32 грн., від 20.05.2020 № 38711-5305-2209 про стягнення орендної плати з фізичних осіб на суму 6604,80 грн.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року позов задоволено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що у 2017-2020 роках виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради надсилав контролюючому органу списки орендарів земельних ділянок, в яких значиться позивачка, тому оскаржувані податкові повідомлення -рішення прийняті на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені чинним податковим законодавством.
Позивачка у відзиві на апеляційну скаргу заперечила проти її доводів і зазначила, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно з копією паспорта серії НОМЕР_1 , виданого 04.01.1997 Кам`янець-Подільським МВ УМВСУ в Хмельницькій області, ОСОБА_1 з 04.07.2003 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а з 14.09.2009 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.17-18).
Згідно з інформацією, поданою виконавчим комітетом Кам`янець-Подільської міської ради станом на 01.01.2017, 01.01.2018, 01.01.2019 та 01.01.2020, ОСОБА_1 орендує земельну ділянку по АДРЕСА_2 площею 0,0512 га, нормативна оцінка землі - 220160 гривень, розмір орендної плати 3%. 
У зв`язку з цим ОСОБА_1 були направлені поштовим зв`язком на адресу платника податків: АДРЕСА_3 , податкові повідомлення-рішення по орендній платі з фізичних осіб, а саме за: 2017 рік - 4953,60 гривень; 2018 рік - 5283,84 гривень; 2019 рік - 5944,32 гривень; 2020 рік - 6604,80 гривень (а.с. 28-32).
Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом у даній справі.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дія правочину щодо оренди позивачем землі площею 512 кв.м закінчилась 14.12.2013, докази користування ОСОБА_1 вказаною земельною ділянкою у 2017 - 2020 роках в матеріалах справи відсутні, тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ст.7 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування визначений Податковим кодексом України (далі - ПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з пп.14.1.72 п.14.1 ст. 14 ПК України, земельний податок - це обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу).
Підпунктом 14.1.73 п.14.1 ст.14 ПК України передбачено, що землекористувачі - це юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.
Відповідно до пп. 269.1.1 і 269.1.2 п.269.1 ст.269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.
Згідно з пп. 270.1.1 п. 270.1 ст.270 ПК України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.
Пп.271.1.1 п.271.1 ст.271 ПК України  передбачено, що базою оподаткування є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.
Відповідно до п.287.1 ст.287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.
У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.
Згідно з п.288.1 ст.288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.
Форма надання інформації затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.
Договір оренди земель державної і комунальної власності укладається за типовою формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.
П.288.2 ст.288 ПК України передбачено, що платником орендної плати є орендар земельної ділянки.
Відповідно до п.288.3 ст.288  ПК України об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.
З матеріалів справи встановлено, що відповідно до Договору оренди землі від 18.01.2008, укладеного  Кам`янець-Подільською міською радою (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар), Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови площею 512 кв м, яка знаходиться в АДРЕСА_2 . Договір укладено до 21.12.2010 (а.с.11-13).
Договором про внесення змін та Доповнень до Договору оренди землі від 18 січня 2008 року, зокрема, продовжено термін дії договору до 14.12.2013 (а.с.14).
Відповідно до витягу з рішення 49 (позачергової) сесії Кам`янець-Подільської міської ради №74/49 від 26.11.2013 поновлено на 10 років договір оренди землі по АДРЕСА_2 площею 512 кв м та зобов`язано ОСОБА_1 укласти протягом місяця з дня прийняття рішення сесією додаткову угоду до договору оренди землі (а.с.148).
Водночас, згідно з листом Кам`янець-Подільської міської ради від 07.04.2021 №1/02-25-1794 (а.с.147) ОСОБА_1 не виконала п.1 вказаного вище рішення та не уклала додаткову угоду до договору оренди землі.
Згідно з п.12.2 Договору оренди землі від 18 січня 2008 року дія договору припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.
П.12.1 Договору оренди землі від 18 січня 2008 року передбачено, що зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін.
Враховуючи вищенаведене, оскільки додаткова угода про продовження дії договору оренди землі від 18 січня 2008 року в письмовій формі укладена не була, строк дії цього договору закінчився 14.12.2013.
Таким чином, з урахуванням положень п.287.1 ст.287 та п.288.1 ст.288 ПК України з 15.12.2013 відсутні підстави для нарахування ОСОБА_1 орендної плати за земельну ділянку площею 512 кв м, яка знаходиться в АДРЕСА_2 .
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що у 2017-2020 роках виконавчий комітет Кам`янець-Подільської міської ради надсилав контролюючому органу списки орендарів земельних ділянок, в яких значиться позивачка.
На підтвердження вказаних обставин відповідач надав копії переліків орендарів, з якими укладено договори оренди землі державної або комунальної власності у 2017-2020 роках, в яких міститься інформація про те, що з ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки в АДРЕСА_2 , строком дії до 26.11.2023  (а.с.42-56).
Разом з тим, судом встановлено, що правовідносини щодо оренди земельної ділянки припинилися з 15.12.2013 у зв`язку із закінченням строку дії договору, тому наявність даних позивачки в переліку орендарів, з якими укладено договори оренди землі державної або комунальної власності у 2017-2020 роках, не спростовує відсутність підстав для нарахування позивачці зобов`язань з орендної плати за землю за 2017-2020 роки.
З урахуванням встановлених у справі обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржувані податкові повідомлення рішення форми «Ф» від 22.11.2017 № 25291-1302, від 22.05.2018 №750355-1302-2209, від 05.06.2019 № 25427-5306-2209, від 20.05.2020 № 38711-5305-2209 є протиправними та підлягають скасуванню.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла  висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року слід залишити без змін.   
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

          
Головуючий	 	 	Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Смілянець Е. С.    Капустинський М.М.