ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/15103/16                                                             Суддя (судді) першої інстанції: Катющенко В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  11 липня 2022 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Бєлової Л.В.
суддів:                     Кучми А.Ю., Черпіцької Л.Т.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2021 року (справу розглянуто у порядку письмового провадження) у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Альтен» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року позивач, Приватне акціонерне товариство «Альтен», звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив: 
- изнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 22.08.2016 № 0027281201, яким зобов`язано позивача сплатити штраф в сумі 48359,88 грн.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2021 року адміністративний позов задоволено частково:
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом`янському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 22.08.2016 № 0027281201 в частині визначення суми штрафу в розмірі 45880,65 грн.
У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права. 
Зокрема, апелянт вказує, що актом перевірки зафіксовано порушення позивачем в частині сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2021 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Альтен» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення та призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 18.08.2016 посадовою особою ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку ПрАТ «Альтен» з питань своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, за результатами якої складено акт № 10362/26-58-12-01-09-31564985 (том 1 а.с. 10-11).
Актом перевірки зафіксовано порушення ПрАТ «Альтен» пункту  57.1 статті 57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI  в частині сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість, нарахованих відповідно до:
податкової декларації від 13.08.2013 № 9049658871, граничний термін сплати 30.08.2013, в сумі: 10760,70 грн кількість днів затримки сплати 3 дні;
податкової декларації від 17.09.2013 № 90578742, граничний термін сплати 30.09.2013 в сумі: 6910,30 грн кількість днів затримки сплати 3 дні;
податкової декларації від 16.02.2014 № 9007065752, граничний термін сплати 02.03.2014 в сумі: 7121,30 грн кількість днів затримки сплати 9 днів;
податкової декларації від 17.10.2014 № 9059933720, граничний термін сплати 30.10.2014 в сумі: 21645,60 грн кількість днів затримки сплати 22 дні; 31356,90 грн кількість днів затримки сплати 28 днів;
податкової декларації від 19.11.2014 № 9067430592, граничний термін сплати 30.11.2014 в сумі: 60023,20 грн кількість днів затримки сплати 29 днів;
податкової декларації від 18.12.2014 № 9073172592, граничний термін сплати 30.12.2014 в сумі: 60796,70 грн кількість днів затримки сплати 24 дні;
податкової декларації від 16.01.2015 № 9078021525, граничний термін сплати 30.01.2015 в сумі: 61440,30 грн кількість днів затримки сплати 25 днів;
податкової декларації від 17.08.2015 № 9172775640, граничний термін сплати 30.08.2015 в сумі: 99418,00 грн кількість днів затримки сплати 1 день;
рішення про погодження застосування податкового компромісу від 09.02.2015 № 2911/10/26-58-22-01, граничний термін сплати 17.09.2015, кількість днів затримки 7 днів;
податкової декларації від 14.09.2015 № 9190063953, граничний термін сплати 30.09.2015 в сумі: 11289,60 грн кількість днів затримки сплати 26 днів;
податкової декларації від 16.10.2015 № 9213049745, граничний термін сплати 30.10.2015 в сумі: 11289,60 грн кількість днів затримки сплати 25 днів;
податкової декларації від 18.11.2015 № 9236162986, граничний термін сплати 30.11.2015 в сумі: 11289,60 грн кількість днів затримки сплати 25 днів;
податкової декларації від 16.12.2015 № 9254567498, граничний термін сплати 30.12.2015 в сумі: 11289,60 грн кількість днів затримки сплати 27 днів;
податкової декларації від 18.01.2016 № 9273341869, граничний термін сплати 30.01.2016 в сумі: 11289,60 грн кількість днів затримки сплати 27 днів;
податкової декларації від 16.02.2016 № 9017789418, граничний термін сплати 01.03.2016 в сумі: 11289,60 грн кількість днів затримки сплати 23 дні;
податкової декларації від 17.03.2016 № 9037629164, граничний термін сплати 30.03.2016 в сумі: 11289,60 грн кількість днів затримки сплати 26 днів;
податкової декларації від 18.04.2016 № 9058035609, граничний термін сплати 30.04.2016 в сумі: 11289,60 грн кількість днів затримки сплати 23 дні;
податкової декларації від 17.05.2016 № 9273341869, граничний термін сплати 30.05.2016 в сумі: 11289,60 грн кількість днів затримки сплати 30 днів;
податкової декларації від 17.06.2016 № 9101361350, граничний термін сплати 30.06.2016 в сумі: 11289,60 грн кількість днів затримки сплати 26 днів.
На підставі виявлених порушень ДПІ у Солом`янському районі ГУ ДФС у м. Києві було прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.08.2016 № 0027281201, яким за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, а саме: за затримку на 30, 29, 28, 27, 27, 26, 26, 24, 23, 23, 22, 9, 7, 6, 3, 3, 1, 25, 25, 26 календарних днів, зобов`язано ПрАТ "Альтен" сплатити штраф у розмірі 10 % у сумі 48359,88 грн (том 1 а.с. 9). 
Вважаючи податкове повідомлення-рішення контролюючого органу протиправним, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що відповідачем правомірно застосовано до позивача штраф у розмірі 10 % за затримку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, визначені позивачем у деклараціях за липень 2013 року, серпень 2013 року та січень 2014 року, в загальній сумі 2479,23 грн. У свою чергу, у відповідача не було правових підстав для застосування штрафу в сумі 45880,65, позаяк підстави, що були передумовою визначення штрафу у вказаній сумі, спростовані під час судового розгляду справи та не підтверджуються жодними доказами.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно зі  статтею 36 ПК України  податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом. Виконання податкового обов`язку може здійснюватися платником податків самостійно або за допомогою свого представника чи податкового агента. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.
Відповідно до пункту  54.1 статті 54 ПК України  крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Пунктом  57.1 статті 57 ПК України  визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до  статті 203 ПК України  податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
При цьому, пунктом  49.20 статті 49 ПК України  передбачено, якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.
З наявних в матеріалах справи банківських виписок вбачається наступне:
- 04.09.2013 ПрАТ "Альтен" перераховано ПДВ за липень 2013 року, у той час як граничним строком подання податкової декларації за вказаний період було 20.08.2013 і граничний строк сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання припадав на 30.08.2013. Таким чином, сплата податку на додану вартість відбулась з затримкою у 5 днів.
- 03.10.2013 ПрАТ "Альтен" перераховано ПДВ за серпень 2013 року, у той час як граничним строком подання податкової декларації за вказаний період було 20.09.2013 і граничний строк сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання припадав на 30.09.2013. Таким чином, сплата податку на додану вартість відбулась з затримкою у 3 дні.
- 11.03.2014 ПрАТ "Альтен" перераховано ПДВ за січень 2014 року, у той час як граничним строком подання податкової декларації за вказаний період було 20.02.2014 і граничний строк сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання припадав на 03.03.2014 (02.03.2014 - вихідний). Таким чином, сплата податку на додану вартість відбулась з затримкою у 10 днів.
- 29.10.2014 ПрАТ "Альтен" перераховано ПДВ за вересень 2014 року, у той час як граничним строком подання податкової декларації за вказаний період було 20.10.2014 і граничний строк сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання припадав на 30.10.2014. Таким чином, сплата податку на додану вартість за вересень 2014 року здійснена позивачем з дотриманням строку, встановленого статтями  57,  203 ПК України.
- 27.11.2014 ПрАТ "Альтен" перераховано ПДВ за жовтень 2014 року, у той час як граничним строком подання податкової декларації за вказаний період було 20.11.2014 і граничний строк сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання припадав на 01.12.2014 (30.11.2014 - вихідний). Таким чином, сплата податку на додану вартість за жовтень 2014 року здійснена позивачем з дотриманням строку, встановленого статтями  57,  203 ПК України.
- 29.12.2014 ПрАТ "Альтен" перераховано ПДВ за листопад 2014 року, у той час як граничним строком подання податкової декларації за вказаний період було 22.12.2014 і граничний строк сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання припадав на 03.01.2015 (30.12.2014-01.01.2015 - вихідні). Таким чином, сплата податку на додану вартість за листопад 2014 року здійснена позивачем з дотриманням строку, встановленого статтями  57,  203 ПК України.
- 23.01.2015 ПрАТ "Альтен" перераховано ПДВ за грудень 2014 року, у той час як граничним строком подання податкової декларації за вказаний період було 20.01.2015 і граничний строк сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання припадав на 30.01.2015). Таким чином, сплата податку на додану вартість за грудень 2014 року здійснена позивачем з дотриманням строку, встановленого статтями  57,  203 ПК України.
- 05.02.2015 ПрАТ "Альтен" перераховано ПДВ згідно рішення про досягнення податкового компромісу від 06.02.2015 суму податку на додану вартість, у той час у акті перевірки відповідач стверджує, що позивачем здійснена оплата 17.09.2015, що не відповідає дійсним обставинам справи.
- 31.08.2015 ПрАТ "Альтен" перераховано ПДВ за липень 2015 року, у той час як граничним строком подання податкової декларації за вказаний період було 20.08.2015 і граничний строк сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання припадав на 31.08.2015 (30.08.2015 - вихідний). Таким чином, сплата податку на додану вартість за липень 2015 року здійснена позивачем з дотриманням строку, встановленого статтями  57,  203 ПК України.
- 23.09.2015 ПрАТ "Альтен" перераховано ПДВ за серпень 2015 року, у той час як граничним строком подання податкової декларації за вказаний період було 21.09.2015 (20.09.2015 - вихідний) і граничний строк сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання припадав на 01.10.2015. Таким чином, сплата податку на додану вартість за серпень 2015 року здійснена позивачем з дотриманням строку, встановленого статтями  57,  203 ПК України.
- 23.10.2015 ПрАТ "Альтен" перераховано ПДВ за вересень 2015 року, у той час як граничним строком подання податкової декларації за вказаний період було 20.10.2015 і граничний строк сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання припадав на 30.10.2015. Таким чином, сплата податку на додану вартість за вересень 2015 року здійснена позивачем з дотриманням строку, встановленого статтями  57,  203 ПК України.
- 24.11.2015 ПрАТ "Альтен" перераховано ПДВ за жовтень 2015 року, у той час як граничним строком подання податкової декларації за вказаний період було 20.11.2015 і граничний строк сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання припадав на 30.11.2015. Таким чином, сплата податку на додану вартість за жовтень 2015 року здійснена позивачем з дотриманням строку, встановленого статтями  57,  203 ПК України.
- 23.12.2015 ПрАТ "Альтен" перераховано ПДВ за листопад 2015 року, у той час як граничним строком подання податкової декларації за вказаний період було 21.12.2015 і граничний строк сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання припадав на 31.12.2015. Таким чином, сплата податку на додану вартість за листопад 2015 року здійснена позивачем з дотриманням строку, встановленого статтями  57,  203 ПК України.
- 20.01.2016 ПрАТ "Альтен" перераховано ПДВ за грудень 2015 року, у той час як граничним строком подання податкової декларації за вказаний період було 20.01.2016 і граничний строк сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання припадав на 01.02.2016 (30.01.2016 - вихідний). Таким чином, сплата податку на додану вартість за грудень 2015 року здійснена позивачем з дотриманням строку, встановленого статтями  57,  203 ПК України.
- 29.02.2016 ПрАТ "Альтен" перераховано ПДВ за січень 2016 року, у той час як граничним строком подання податкової декларації за вказаний період було 22.02.2016 (20.02.2016 - вихідний) і граничний строк сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання припадав на 03.03.2016. Таким чином, сплата податку на додану вартість за січень 2016 року здійснена позивачем з дотриманням строку, встановленого статтями  57,  203 ПК України.
- граничним строком подання податкової декларації за лютий 2016 року було 21.03.2016 (20.03.2016 - вихідний) і граничний строк сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання припадав на 31.03.2016. Позивачем проведено оплату самостійно визначеного зобов`язання 09.03.2016, 10.03.2016 та 24.03.2016. Таким чином, сплата податку на додану вартість за лютий 2016 року здійснена позивачем з дотриманням строку, встановленого статтями  57,  203 ПК України.
- граничним строком подання податкової декларації за березень 2016 року було 20.04.2016 і граничний строк сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання припадав на 04.05.2016. Позивачем проведено оплату самостійно визначеного зобов`язання 12.04.2016 та 27.04.2016. Таким чином, сплата податку на додану вартість за березень 2016 року здійснена позивачем з дотриманням строку, встановленого статтями  57,  203 ПК України.
- 27.05.2016 ПрАТ "Альтен" перераховано ПДВ за квітень 2016 року, у той час як граничним строком подання податкової декларації за вказаний період було 20.05.2016 і граничний строк сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання припадав на 30.05.2016. Таким чином, сплата податку на додану вартість за квітень 2016 року здійснена позивачем з дотриманням строку, встановленого статтями  57,  203 ПК України.
- граничним строком подання податкової декларації за травень 2016 року було 20.06.2016 і граничний строк сплати самостійно визначеного податкового зобов`язання припадав на 30.06.2016. Позивачем проведено оплату самостійно визначеного зобов`язання 10.06.2016 та 24.06.2016. Таким чином, сплата податку на додану вартість за травень 2016 року здійснена позивачем з дотриманням строку, встановленого статтями  57,  203 ПК України.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що твердження контролюючого органу, викладені у акті перевірки від 18.08.2016 № 10362/26-58-12-01-09-31564985, підтверджуються виключно в частині, що стосується сплати позивачем самостійно визначеного податкового зобов`язання з податку на додану вартість у деклараціях за липень 2013 року, серпень 2013 року та січень 2014 року. Решта доводів контролюючого органу спростовується наданими позивачем банківськими виписками, що були перелічені вище (том 1 а.с. 24-48).
Відповідно до  статті 126 ПК України  у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:
при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;
при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Таким чином, Окружний адміністративний суд міста Києва дійшов обгрунтованого висновку, що відповідачем правомірно застосовано до позивача штраф у розмірі 10 % лише за затримку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість, визначені позивачем у деклараціях за липень 2013 року, серпень 2013 року та січень 2014 року, в загальній сумі 2479,23 грн., однак, правові підстави для застосування штрафу в сумі 45880,65 грн. відсутні, з огляду на інформацію, що підтверджена банківськими виписками.
Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2021 року. 
Колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга містить інформацію, відображену в акті перевірки, і при цьому, доводи апеляційної скарги фактично повторюють доводи відзиву на позовну заяву, яким суд першої інстанції надав оцінку та вірно дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України    та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Альтен» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення. 
Згідно з положеннями  статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до вимог  статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.  243,  315,  316,  322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд
П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2021 року - залишити без задоволення. 
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 вересня 2021 року - залишити без змін. 

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                      Л.В. Бєлова

Судді                                                                                            А.Ю. Кучма, 

                                                                                                     Л.Т. Черпіцька