П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

06 липня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/13543/21	
Головуючий в 1 інстанції: Кравченко М.М.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді - Зуєвої Л.Є.,
суддів: Коваля М.П., Кравця О.О.
при секретарі Цехмейстренко Ю.В..,
за участі  представника апелянта Єфіменка С.С.,
               представника позивача Боличевського С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від             10 листопада 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу
ВСТАНОВИЛА:

У липні 2021  року позивач  звернувся до суду з   позовом до відповідача та просив визнати протиправним та скасувати Наказ Департаменту патрульної поліції від 01.07.2021р. № 426 «Про застосування до працівників управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень» щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського взводу № 2 роти № 7 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 та застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді пониження у спеціальному званні на один ступінь; 
- поновити поліцейського взводу № 2 роти № 7 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 у спеціальному званні - капрал поліції; 
- стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь поліцейського взводу № 2 роти № 7 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 грошове забезпечення за час відсторонення від службових обов`язків за період з 07.05.2021 року по день допуску до службових обов`язків у частині недоотриманих коштів; 
-  стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь поліцейського взводу № 2 роти № 7 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 різницю у грошовому забезпеченні між посадовим окладом за спеціальним званням рядовий поліції та капрал поліції з 01.07.2021 по день поновлення у спеціальному званні; 
- стягнути з Департаменту патрульної поліції моральну шкоду у розмірі 14000 грн. на користь поліцейського взводу № 2 роти № 7 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 .
В обґрунтування позову зазначалось, що на підставі висновку дисциплінарної комісії відповідачем  видано наказ, згідно пункту 1 якого застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді пониження у спеціальному званні на один ступінь. 
Позивач вважає, що відповідачем видано оскаржуваний наказ за відсутності належних на те правових та фактичних підстав, службове розслідування проведено не у повному обсязі, а вину у вчиненні дисциплінарного проступку не доведено. Відповідачем не надано позивачу для ознайомлення матеріали службового розслідування, в тому числі Висновку службового розслідування. Під час ознайомлення із наказом про застосування до позивача дисциплінарного стягнення, відповідачем не видано позивачу особистого екземпляру вказаного документу. Позивач зазначає, що він не порушував службової дисципліни та не вчиняв дисциплінарного проступку, а тому притягнення його до дисциплінарної відповідальності вважає безпідставним.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021 року, ухвалене в порядку письмового провадження  у м. Одесі  позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції від 01.07.2021 № 426 «Про застосування до працівників управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського взводу № 2 роти № 7 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_1 та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді пониження у спеціальному званні на один                ступінь. Поновлено поліцейського взводу № 2 роти № 7 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 у спеціальному званні - капрал поліції.  В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням, Департамент патрульної поліції України надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. 
Доводами апеляційної скарги  зазначено,  що під час проведення службового розслідування встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_2 та капрал поліції ОСОБА_1 під час виконання службових обов`язків за подією, що мала місце 10.04.2021р. допустили порушення службової дисципліни,  що виразилось у проведенні відеозйомки на місці події 10.04.2021 не безперервно (від початку виконання службових обов`язків до завершення), а вмикаючи та вимикаючи портативний відеореєстратор на власний розсуд (фактично зафіксовано одинадцять хвилин часу перебування екіпажу «Океан-0301» на місці події, хоча загальна кількість часу перебування екіпажу «Океан-0301» на місці події дві години дев`ять хвилин, що підтверджується інформацією з системи ІПНП щодо відпрацювання виклику на скорочений номер « 102» ЄО від 10.04.2021 № 14741 ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області), а також у не вилученні посвідчення водія у гр. ОСОБА_3 під час складання відносно останнього матеріалів про адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачено статтею 124 КУпАП (наявність у гр. ОСОБА_3 10.04.2021 на місці події оригіналу документу, а саме посвідчення водія підтверджено останнім в ході проведення службового розслідування). 
Апелянт зазначає. що Дисциплінарною комісією враховано встановлені під час службового розслідування факти, характер вчиненого дисциплінарного проступку старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 та капралом поліції ОСОБА_1 , ступінь вини зазначених працівників поліції, їх ставлення до служби, наявність посередніх службових характеристик, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність та наявність діючого дисциплінарного стягнення, у вигляді суворих доган, що застосовано на підставі наказу УПП в Одеській області ДПП від 25.05.2021 № 250, що є обставиною, що обтяжує відповідальність вищезазначених працівників полку УПП в Одеській області ДПП.
Апелянт вважає, що посадові особи Департаменту патрульної поліції під час вирішення питання притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності діяли  виключно в рамках чинного законодавства. А отже відсутні підстави для визнання протиправним та скасування оскаржуваного позивачем наказу.
Позивачем  подано відзив на апеляційну скаргу  в якому зазначається про обґрунтованість рішення суду першої інстанції, тому  просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.
Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового  розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів  дійшла наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходить службу в Управлінні патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.
19.04.2021 року до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції надійшов рапорт від т. в. о. командира роти № 7 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції Сергія Калініченко про факт можливого порушення службової дисципліни інспектором взводу № 1 роти № 7 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 та поліцейським взводу № 2 роти № 7 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП капралом поліції ОСОБА_1 , що 10.04.2021 року виразилась у можливому отриманні неправомірної вигоди, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет Національної поліції України.
Наказом Департаменту патрульної поліції від 07.05.2021 року № 1001 було призначено службове розслідування з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни інспектором взводу № 1 роти № 7 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 та поліцейським взводу № 2 роти № 7 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП капралом поліції ОСОБА_1 , що 10.04.2021 року виразилась у можливому отриманні неправомірної вигоди, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет Національної поліції України.
За результатом проведення службового розслідування дисциплінарною комісією складено висновок від 01.07.2021 року службового розслідування щодо встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни інспектором взводу № 1 роти № 7 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 та поліцейським взводу № 2 роти № 7 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП капралом поліції ОСОБА_1 , що 10.04.2021 року виразилась у можливому отриманні неправомірної вигоди, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет Національної поліції України, затверджений 06.07.2021 року начальником Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 .
Крім того, згідно іншого  наказу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції від 25.05.2021 року № 250 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог частини другої статті 19 Конституції України, пунктів 1 та 2 частини першої статті 18 та статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1 та 2 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національної поліції України, затвердженого наказом MBC від 07 листопада 2018 року № 893, пункту 5 розділу ІI та пункту 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року № 1026, пункту 1.2 розділу I та підпунктів 1, 10, 13 пункту 3.1 розділу III Посадової інструкції поліцейського УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 13 листопада 2018 року №5112, на підставі пункту 3 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту, до поліцейського взводу № 2 роти № 7 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП капрала поліції ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани, крім іншого, за відсутність повному обсязі відеозаписів портативного відеореєстратора під час виконання службових обов`язків 10.04.2021 року (з 34 подій в наявності відеозаписи по 12 подіях).
На підставі вказаного висновку начальником Департаменту патрульної поліції ОСОБА_4 видано наказ від 01.07.2021 № 426 «Про застосування до працівників управління патрульної поліції в Одеській області дисциплінарних стягнень», яким за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону, частини першої статті 265-1 КУпАП, пунктів 1, 2, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 1 розділу XII Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, пункту 5 розділу II, пункту 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026, абзаців першого - другого пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС Украйни від 09.11.2016 № 1179, підпункту першого пункту 3.1 розділу ІІІ Посадової інструкції поліцейського управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 13.11.2018 № 5112, на підставі пункту 5 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейського взводу № 2 роти № 7 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП капрала поліції ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді пониження у спеціальному званні на один ступінь.
Не погоджуючись із висновками відповідача, посилаючись на їх необґрунтованість та неправомірність, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що  наказ Департаменту патрульної поліції від 01.07.2021 № 426 «Про застосування до працівників управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського взводу № 2 роти № 7 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції ОСОБА_1 та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді пониження у спеціальному званні на один ступінь є протиправним та підлягає скасуванню.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів вважає за необхідне  зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» від                 02.07.2015 року №580-VIII Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Статтею 2 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIII передбачено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;                         3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Основні обов`язки поліцейського закріплені ч. 1 ст. 18 Закону України від           02.07.2015 року №580-VIIІ, згідно яких поліцейський зобов`язаний, у тому числі неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Частинами 1, 2 ст. 19 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIII передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
У ст. 64 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIII передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:
"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Апеляційний суд враховує, що відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року              №2337-VIII, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Частина 3 вказаної статті Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII визначає, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, у тому числі бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.
За правилами ст. 11 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
За змістом ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:                  1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4, 6, 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Згідно із ч.ч. 9, 15 ст. 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право, у тому числі: одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержувати в органах, закладах, установах поліції та їхніх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів справи.
За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.
За правилами ст. 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.
У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.
Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
За правилами ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15.03.2018 року №2337-VIII у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;                    8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.
Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є:
1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;
2) попередня бездоганна поведінка;
3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород;
4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди;
5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;
6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.
Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.
Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є:
1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння;
2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення;
3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього;
4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку;
5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Вказані положення Дисциплінарного статуту Національної поліції України кореспондуються із приписами наказу МВС України «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України» від 07.11.2018 року №893, зареєстрованого Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за № 1355/32807.
Аналіз наведених норм показав, що дисциплінарна відповідальність поліцейського виникає у разі вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто у разі недотримання чи неналежного дотримання службової дисципліни.
Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно - щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.
Висновок службового розслідування повинен містити повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку, тобто повинні бути встановлені обставини, за яких особа скоїла дисциплінарний проступок або які стали підставою для призначення службового розслідування, а також те, чи мали вони місце взагалі; час, місце, спосіб, мотив та мету вчинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Отже, в контексті спірних правовідносин в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.
Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни та має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку.
Слід враховувати, що відповідно до відповідно до п.п. 1, 2, 3 розділу ХІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, поліцейські тимчасово вилучають посвідчення водія за наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене КУпАП, за яке може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.
Про тимчасове вилучення посвідчення водія робиться запис у протоколі про адміністративне правопорушення (стаття 265-1 КУпАП).
До винесення судом постанови у справі про адміністративне правопорушення та набрання нею законної сили поліцейський видає водієві тимчасовий дозвіл (додаток 9) на право керування транспортним засобом строком до трьох місяців з дати вилучення посвідчення.
Згідно із п.п. 4, 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.
Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Пунктом 2 розділу VII Інструкції від 18.12.2018 року №1026 на поліцейського покладений обов`язок із забезпечення належного виконання вимог цієї Інструкції.
У п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, у тому числі:
неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.
Вищенаведені положення Закону України «Про Національну поліцію» та Правил етичної поведінки поліцейських кореспондуються із приписами п.п. 1 п. 3.1 розділу ІІІ Посадової інструкції інспектора роти №7 батальйону №1 управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, з якою позивач ознайомлений під розпис 25.09.2019 року.
Як вбачається з матеріалів справи та  вірно встановлено судом першої інстанції, під час  проведення службового розслідування було встановлено, що 19.04.2021 до УПП в Одеській області ДПП надійшов рапорт від т.в.о. командира роти № 7 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції Сергія Каленіченко (реєстраційний № ВН 9776/41/13-21).
З тексту вказаного рапорту встановлено, що 10.04.2021 близько 18 години під час несення служби в складі екіпажу «Океан-0351» на службовий планшетний пристрій надійшов виклик на скорочений номер екстреного виклику поліції « 102» (далі - скорочений номер « 102») щодо прийняття або надання пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою, заявник громадянин ОСОБА_5 , місце скоєння: АДРЕСА_1 , контактний телефон:    НОМЕР_1 . Зв`язавшись з заявником останній повідомив, що керуючи автомобілем AUDI A4, номерний знак НОМЕР_2 він став учасником дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) близько 12 години, другий учасник ДТП гр. ОСОБА_6 керував автомобілем HYUNDAI SONATA, номерний знак НОМЕР_3 . На місці події працював екіпаж «Океан-0301», в складі якого несли службу старший лейтенант поліції ОСОБА_2 та капрал поліції ОСОБА_1 . Заявник повідомив, що його знайомий, який був пасажиром під час ДТП бачив, як другий учасник ДТП гр. ОСОБА_6 передав працівнику поліції на прізвище ОСОБА_2 п`ятсот гривень.
Перевіркою портативних відеореєстраторів № 1542 та № 1408, які отримували старший лейтенант поліції ОСОБА_2 та капрал поліції ОСОБА_1 , встановлено, що відео фіксація під час оформлення ДТП проводилась не в повному обсязі, що є порушенням вимог пункту 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026.
На місці події було складено протокол про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 077302 відносно гр. ОСОБА_6 за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при цьому водій ОСОБА_6 пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_4 (дійсне до 05.11.2050) через додаток «Дія», що підтверджується фотографією  екрану телефону   ОСОБА_6 сторінки  в «Дія» із зображенням  його посвідчення водія. ( т.1 арк.спр.83) , тому посвідчення  водія не вилучалося.
На гр. ОСОБА_5 , водія автомобіля AUDI A4, номерний знак НОМЕР_2 складено протокол за статтею 124 КУпАП серії ДПР18 № 077307. Водій гр. ОСОБА_5 передав посвідчення водія серії НОМЕР_5 від 20.08.2008, тому згідно статті 165-1 КУпАП посвідчення водія було вилучено та видано тимчасовий дозвільний талон  серії ДТ № 034066.
Водія гр. ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_5 було ознайомлено зі складеними матеріалами, та було ознайомлено з правами та обов`язками. Під час спілкування з гр. ОСОБА_6 та гр. ОСОБА_5  велась відео фіксація на портативний відео реєстратор. 
Таким  чином підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення згідно оскаржуваного  наказу  були:
- порушення поліцейським вимог п. 5 розділу ІІ, п. 2 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року №1026, що виразилось у не проведенні безперервної відеофіксації на місці події від початку виконання службових обов`язків до їх завершення;
- порушення поліцейським ч. 1 ст. 265-1 КУпАП, п. 1 розділу ХІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, що виразилось у не вилученні посвідчення водія під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено статтею 124 КУпАП, в учасника ДТП - водія ОСОБА_3 .
При цьому на підставі висновків іншого службового розслідування від                20.05.2021 року, що не розглядається у цій справі, наказом Управління патрульної поліції в Одеській області від 25.05.2021 року №250 поліцейського  взводу №2 роти №7 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП капрала  поліції ОСОБА_1 було  притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.
Підставою для видання вказаного наказу стали обставини, з`ясовані під час службового розслідування, щодо не здійснення поліцейським повноцінної відеофіксації на портативні відео реєстратори з початку виконання службових обов`язків, чим порушено вимоги п. 5 розділу ІI Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18 грудня 2018 року № 1026.
Як вбачається з матеріалів справи,  дорожньо-транспортна подія,  під час оформлення якої позивач допустив порушення   процедури оформлення документів, відбулася 10.04.2021року, однак  цей період увійшов у матеріали іншого службового розслідування від 20.05.2021 року, за результатами якого до позивача  на момент прийняття оскаржуваного наказу вже було застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани . Вказане правопорушення встановлено Управлінням під час дослідження відповідних технічних засобів поліцейського за період березень-квітень 2021 року, і у цьому службовому розслідуванні також перевірявся період, а саме 02.03.2021 р., 10.03.2021 р., 13-14.03.2021 р.,  14-15.03.2021 р., 17.03.2021., 18.03.2021  р.,  21-22.03.2021 р., 22-23.03.2021 р., 25.03.2021 р., 26.03.2021 р., 29-30.03.2021р., 02.04.2021 р., 03.04.2021 р., 06-07.04.2021 р., 07-08.04.2021 р., 10.04.2021 р., 11.04.2021 р. 10.04.2021 року, що не заперечується представником відповідача у судовому засіданні як суду першої, так і апеляційної інстанції.
Таким чином,  аналізуючи наведені обставини справи, судом першої інстанції правильно враховано положення ст. 61 Конституції України, згідно яких ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.  Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Колегія суддів звертає увагу на важливість гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина, згідно яких встановлено, що склад правопорушення як підстава притягнення особи до юридичної відповідальності та заходи державно-примусового впливу за його вчинення визначаються виключно законом, а не будь-яким іншим нормативно-правовим актом, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення, та бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (статті 58, 61, пункти 1, 22 частини першої статті 92 Конституції України) (Рішення Конституційного Суду України від 30 травня 2001 року за №7-рп/2001).
Отже, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що під час застосування до позивача дисциплінарного стягнення за порушення п. 5 розділу ІI Інструкції від 18 грудня 2018 року №1026, що виразилось у не проведенні безперервної відеофіксації на місці події 10.04.2021 року, відповідачем в порушення вказаних норм Закону не враховано попередньо понесену позивачем відповідальність за таке саме правопорушення, встановлене за період діяльності поліцейського з березня по квітень 2021 року та реалізоване у наказі від 25.05.2021 року №250.
Щодо порушення  поліцейським ч. 1 ст. 265-1 КУпАП, п. 1 розділу ХІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, що виразилось у не вилученні посвідчення водія під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено статтею 124 КУпАП, в учасника ДТП - водія ОСОБА_3 , колегія суддів зазначає наступне.
З матеріалів службового розслідування вбачається, що з пояснень гр. ОСОБА_6 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_6 під час оформлення ДТП на місці події мав при собі та пред`явив оригінал документу посвідчення водія у додатку               Дія.
У висновку службового розслідування зазначено, що т.в.о. командира роти № 7 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції Сергієм Каленіченко надані фотокартки матеріалів, що були зроблені на місці події, серед яких також посвідчення водія гр. ОСОБА_6 серії НОМЕР_4 (у додатку «Дія»).
Згідно з абз.2 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» від 08 травня 1993 року № 340, посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.
Відповідно до положень ст.5 Закутну України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч.1 та ч.3 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Якщо автором створюються ідентичні за документарною інформацією та реквізитами електронний документ та документ на папері, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу.
Відповідно до п.2 Порядку застосування електронного посвідчення водія та електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2019 року № 956, поняття «електронне посвідчення водія» (далі - е-посвідчення) слід розуміти цифрове відображення виданих особі національного посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу разом з унікальним електронним ідентифікатором (QR - кодом), який забезпечує перехід за посиланням на відповідний підтвердний запис в електронних ресурсах єдиної інформаційної системи МВС.
Згідно з п.6 Порядку застосування електронного посвідчення водія та електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу е-посвідчення пред`являється власником транспортного засобу на смартфоні без додаткового пред`явлення посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виготовлених на бланках, а також документа, що посвідчує особу.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що порядок тимчасового вилучення оригіналу посвідчення водія на транспортний засіб, пред`явленому у електронному додатку «Дія», діючим законодавством не передбачений.
Судова колегія   встановила, що  матеріалами службового розслідування, а також матеріалами справи не доведено,що   ОСОБА_1  мав фізичної та/або технічної можливості вилучити посвідчення водія гр. ОСОБА_6 на місці події 10.04.2021 року,  тому що водій ОСОБА_6 не повідомляв співробітників поліції про  те,  що у нього в наявності є оригінал  посвідчення водія,  а повідомив про це лише через два місяці під час проведення службового розслідування , яке проводилося за його скаргою від 08.06.2021р. 
Також, колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги відносно обставини з приводу повідомлень та скарг щодо можливого отримання поліцейським неправомірної вигоди під час виконання своїх службових обов`язків, оскільки зазначені обставини не досліджувались під час службового розслідування, а дисциплінарне стягнення було застосовано до позивача за інші дисциплінарні проступки, а саме за не проведення  безперервної відео фіксації на місці події та не вилучення водійського посвідчення в учасника ДТП, з приводу яких судом  надано оцінку законності прийнятого рішення. 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності що виразилось у прийняті оскаржуваного  Наказу Департаменту патрульної поліції від 01.07.2021р. № 426 «Про застосування до працівників управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарних стягнень»   у вигляді пониження у спеціальному званні на один ступінь є не законним, а тому рішення суду першої інстанції про скасування такого наказу та поновлення  поліцейського взводу № 2 роти № 7 батальйону № 1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_1 у спеціальному званні - капрал поліції є обґрунтованим, та скасуванню не підлягає.
Водночас, апеляційний суд вважає за необхідне наголосити, що відповідно до                ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення   суду першої інстанції у повній мірі відповідає вимогам  ст..242 КАС України, ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись  ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу  Департаменту патрульної поліції України - залишити без задоволення.
Рішення  Одеського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2021  року - залишити без змін.
Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст складено та підписано 11.07.2022 року

Головуюча суддя:                                                                                          Л.Є. Зуєва  

Суддя:                                                                                                             М.П. Коваль  

          Суддя:                                                                                                             О.О. Кравець