ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/26644/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Кармазін О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  25 травня 2022 року                                                                       м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                             Ганечко О.М.,
суддів                                                                                              Кузьменка В.В.,
 Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від             09 грудня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції             (м. Київ), третя особа -   Товариство з обмеженою відповідальністю «Проктер Енд Гембл Трейдінг Україна», про скасування постанови,

     ВСТАНОВИВ:

Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просило суд визнати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції (м. Київ) про накладення штрафу ВП № 66448999 від 03.09.2021 протиправною та скасувати.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2021 р. у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Центральне міжрегіональне управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, при цьому, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.
Процесуальні дії суду апеляційної інстанції під час розгляду апеляційної скарги.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.02.2022 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 23.02.2022.
Колегією суддів відкладено розгляд апеляційної скарги на 10.03.2022.
У зв`язку з тим, що розгляд справи 10.03.2022 не відбувся, судом призначено розгляд апеляційної скарги на 25.05.2022 у відкритому судовому засіданні.
Колегія суддів вирішила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, відповідно до положень ч. 2 ст. 309 КАС України.
Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Так, у відповідності до положень ч. 1 ст. 308  КАС України,  справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.07.2020, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2020 у справі                 № 826/10852/18, адміністративний позов ТОВ з іноземними інвестиціями «Проктер енд Гембл Україна» задоволено, та зокрема: зобов`язано Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків: 1) виключити дані про суми штрафних санкцій у загальному розмірі 7498757 грн., що були нараховані безпідставно в ході опрацювання уточнюючої декларації від 19.11.2015; змінити дані про суми надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Проктер енд Гембл Україна» а саме: замість суми 13336848,75  грн., вказати суму 20835605,75 грн.
26.11.2020 Окружним адміністративним судом м. Києва видано виконавчий лист                       №  826/10852/18.
11.08.2021, на підставі зазначеного виконавчого листа, старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Абмроським Андрієм Вікторовичем, прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 66448999.
Вказаною постановою зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 днів.
03.09.2021, за невиконання рішення суду вимоги державного виконавця, останнім прийнято постанову № 66448999 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.
Позивач, вважаючи постанову державного виконавця від 03.09.2021 протиправною та такою, що підлягає скасуванню, звернувся до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що у державного виконавця були всі підстави для застосування до позивача штрафу за невиконання боржником виконавчого листа від 26.11.2020 у справі № 826/10852/18. Посилання позивача на обставини, що зумовлюють неможливість виконання рішення суду відповідно до резолютивної частини, судом першої інстанції були відхилені, як необґрунтовані та безпідставні. Водночас, обставин, що підтверджують наявність поважних причин невиконання у повному обсязі рішення суду, під час розгляду даного спору не встановлено.
          Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, адже приймаючи рішення про наявність чи відсутність підстав для застосування штрафу, державний виконавець зобов`язаний не лише встановити сам факт невиконання рішення, а й упевнитися у відсутності поважних причин для його невиконання. Апелянт вважає, що судове рішення у справі № 826/10852/18 фактично виконано і податковим органом виконані всі необхідні вимоги, щодо виконання рішення суду.
Зважаючи на наведене, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на таке.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Приписами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до норм ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої). Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (частина п`ята).
Відповідно до ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Згідно з приписами ст. 14 КАС України, судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами (частина перша). Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (частина друга).
Отже, основним призначенням стадії виконавчого провадження, є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.
Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.
Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки, інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.
Згідно з приписами ч. 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», в разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Згідно з положеннями ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (частина перша). У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина друга).
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що передумовою для накладення на боржника у виконавчому провадженні штрафу за невиконання без поважних причин в установлений виконавцем строку рішення, що зобов`язує боржника вчинити дії, є встановлення виконавцем за наслідками перевірки, що проводиться наступного дня після спливу десятиденного терміну з дня отримання постанови про відкриття виконавчого провадження, факту невиконання такого рішення без поважних причин.
Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що рішення суду, яке знаходиться на виконанні, набрало законної сили 28.09.2020.
11.08.2021 відповідачем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження              № 66448999, якою боржника - Офіс великих платників податків ДПС (правонаступник Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків) зобов`язано виконати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.07.2020 у справі №  826/10852/18 в частині: 1) зобов`язання Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків: 1) виключити дані про суми штрафних санкцій у загальному розмірі 7498757 грн., що були нараховані безпідставно в ході опрацювання уточнюючої декларації від 19.11.2015 року; 2) зміни даних про суми надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на прибуток Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Проктер енд Гембл Україна» а саме: замість суми 13336848,75  грн., вказати суму 20835605,75 грн.
Тобто, саме у такому в вигляді та обсязі боржник мав обов`язок виконати вказане рішення суду, без зміни суті та обсягу резолютивної частини рішення суду.
Однак, рішення суду (пункти 2 та 3) не виконується з 28.09.2020, тобто, вже більше року та станом на час розгляду справи в суді першої інстанції, відомості щодо його виконання у повному обсязі також відсутні, про що і сам позивач зазначає у позовній заяві. У позивача, як боржника за виконавчим провадження №  66448999, було достатньо часу щоб добровільно виконання рішення суду від 09.07.2020 у справі №  826/10852/18, яке набрало законної сили ще 28.09.2020.
Суд першої інстанції, відхиляючи твердження позивача, як на підставу для протиправності постанови про накладення штрафу та задоволення позовних вимог на технічні аспекти виконання рішення суду, на особливості роботи з ІКП, на незрозумілість рішення суду в частині «замість суми 13336848,75  грн., вказати суму 20835605,75 грн.» щодо, як зазначає позивач - збільшити до 20835605,75 грн., що існуючий показник на дату подання декларації, чи збільшити на різницю, обґрунтовано наголосив на тому, вказані питання щодо незрозумілості рішення суду могли бути вирішені шляхом звернення позивача до суду за роз`ясненням рішення суду, чого, у даному випадку, вчинено не було. Також, посилання на технічні особливості роботи (внесення/коригування інформації) в ІКП платника податків, як на підставу позову, на переконання колегії суддів, не має вирішального значення у цій справі, адже це є внутрішні процеси та аспекти роботи податкового органу, водночас, суд, розглядаючи спір у справі №  826/10852/18, його вирішив та обрав спосіб захисту прав позивача. Рішення суду набрало законної сили, а у даному спорі, суд не має підстав для надання переоцінки обставинам та висновкам суду у справі, що є предметом виконавчого провадження. 
          Колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про безпідставну відмову Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від виконання рішення суду у спосіб, чітко визначений резолютивною частиною рішення суду.
Під час розгляду апеляційної скарги, колегією суддів також як і судом першої інстанції не встановлено обставин та підстав, які б зумовлювали висновок суду про протиправність оскаржуваної постанови державного виконавця від 03.09.2021 № 66448999 про накладення на позивача штрафу у розмірі 5100,00 грн.
Доводи позивача, що викладені у позовній заяві, як підстави для задоволення позовних вимог, спростовуються висновками суду, а посилання апелянта на те, що приймаючи рішення про наявність чи відсутність підстав для застосування штрафу, державний виконавець зобов`язаний не лише встановити сам факт невиконання рішення, а й упевнитися у відсутності поважних причин для його невиконання, у даному випадку, не є обґрунтованими, адже вказані доводи застосовні не у всіх випадках, технічні аспекти у виконанні рішення суду, не є поважними причинами для його невиконання.
Також, апелянт вважає, що судове рішення у справі № 826/10852/18 фактично виконано і податковим органом виконані всі необхідні вимоги, щодо виконання рішення суду, при цьому, зазначає протилежні за змістом доводи, щодо того, що наразі є складнощі у виконанні рішення суду.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи та обґрунтування апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.                    
Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

   П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 грудня 2021 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя                                                                                    О.М. Ганечко

Судді                                                                                                                 В.В. Кузьменко

                                                                                                             Я.М. Василенко