Ухвала
11 серпня 2022 року
м. Київ
справа № 760/2352/21
провадження № 61-6986ск22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 27 травня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 21 червня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_3 про заміну сторони (боржника) виконавчого провадження та поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про заміну сторони (боржника) виконавчого провадження та поновлення строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання у справі № 2-5002/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27 травня 2021 року заяву ОСОБА_3 задоволено.
Замінено боржника - ОСОБА_4 , померлу ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її правонаступника - ОСОБА_1 у виконавчому листі, виданому Солом`янським районним судом м. Києва по справі № 2-5002/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів.
Поновлено ОСОБА_3 строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого 19 березня 2012 року Солом`янським районним судом 
м. Києва по справі № 2-5002/11 за позовом ОСОБА_3 до 
ОСОБА_4 про стягнення коштів. 
Постановою Київського апеляційного суду від 21 червня 2022 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 27 травня 2021 рокузалишено без змін.
У липні 2022 року представник  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав касаційну скаргу до Верховного Суду на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 27 травня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 21 червня 2022 року, в якій просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку. 
Щодо вимоги про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання
У своїй касаційній скарзі представник заявника зазначає, що суди не з`ясували дату закінчення пред`явлення виконавчого документа до виконання та незаконно поновили строк. 
Відповідно до пункту 24 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, 
а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити 
у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Оскарження ухвали суду першої інстанції про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України), а також постанова суду апеляційної інстанції, винесена за результатами перегляду такої ухвали, не підлягають касаційному оскарженню.
Зазначене узгоджується з висновками, викладеними у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 337/5253/13-ц (провадження № 61-10084сво18).
Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України визначено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.
Ураховуючи зазначене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 27 травня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 червня 2022 року в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання слід відмовити.
Щодо вимоги про видачу дубліката виконавчого листа
Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень убачається, що касаційна скарга заявника в частині вирішення вимог заяви щодо заміни сторони (боржника) виконавчого провадження є необґрунтованою з огляду на таке.
Судами встановлено, що заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 26 вересня 2011 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів задоволено частково та 19 березня 2012 року видано виконавчий лист позивачу про стягнення з ОСОБА_5 боргу у загальній сумі 24 871,55 грн.
Заявником виконавчий лист № 2-5002/11 був пред`явлений до виконання, в результаті чого 23 березня 2012 року було відкрито виконавче провадження № 31788809.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , що міститься у спадковій справі 
№ 37/2012.
У подальшому виконавчий лист перебував на виконанні у Першому Приморському відділі ДВС Одеського МУЮ, а постановою державного виконавця від 26 травня 2014 року він був повернутий стягувачеві на підставі пункту 5 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з неможливістю встановити місцезнаходження боржника.
Спадкоємцем померлої є ОСОБА_1 , до якої у грудні 2013 року 
ОСОБА_3 звернувся з позовом про стягнення боргу.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2019 року, залишеним без змін судом апеляційної інстанції, в задоволенні позову було відмовлено з огляду на те, що позивач мав захищати своє порушене право у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», а саме шляхом заміни боржника у зобов`язанні правонаступником.
У січні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про заміну сторони (боржника) виконавчого провадження та поновлення строку на пред`явлення виконавчих листів до виконання у цій справі.
Відповідно до частин першої та другої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Згідно з статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 
У силу вимог статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За змістом статті 1282 цього Кодексу передбачено, що спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Згідно зі статтею 15 Закону «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї з сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 прийняла спадщину, підстави, які перешкоджають заміні сторони виконавчого провадження, відсутні, а також розмір спадкового майна перевищує зобов`язання ОСОБА_4 перед стягувачем.
Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку, що реалізувати право на примусове стягнення грошових коштів на підставі судового рішення можливо лише шляхом заміни сторони боржника у виконавчому листі.
Частиною четвертою статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. 
Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову 
у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Оцінивши доводи касаційної скарги та мотиви судового рішення, яким вирішено питання про заміну сторони у виконавчому листі, колегія суддів дійшла висновку, що правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій вищенаведених положень ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» не викликає розумних сумнівів, а касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 27 травня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 червня 2022 року є необґрунтованою.
Керуючись статями 389, 390, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 27 травня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 червня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_3 про заміну сторони (боржника) виконавчого провадження та поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення коштів відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                С. Ф. Хопта
 
   Є. В. Синельников
 
   В. В. Шипович