ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2022 року	Львів	Справа № 260/5460/21 пров. № А/857/4142/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :
головуючого судді :                                                  Кухтея Р.В.,
суддів :                                                                      Нос С.П., Обрізка І.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року (ухвалене головуючим-суддею Дору Ю.Ю. в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Ужгороді) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити певні дії,

                                                   в с т а н о в и в :

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі – ГУ ПФУ, пенсійний орган, відповідач) №921080805276 від 23.04.2021, рішення ГУ ПФУ №921080805276 від 18.06.2021 «Про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 » та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату йому, відповідно до ч.20 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VIІ від 14.10.2014 (в первинній редакції) (далі – Закон №1697-VIІ), починаючи з 13.12.2019, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати без обмеження граничним розміром, на підставі довідок прокуратури Закарпатської області №18-33-вих.20 від 27.02.2020 та №64-вих.21 від 08.04.2021, з урахуванням раніше виплачених сум..
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.01.2022 позовні вимоги були задоволені частково. Визнано протиправними дії ГУ ПФУ щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_1 під час її перерахунку з 13.12.2019 з 90% від відповідного розміру заробітної плати (грошового забезпечення) на 60% від відповідного розміру заробітної плати (грошового забезпечення) на підставі довідки прокуратури Закарпатської області №18 36-вих.2020 від 27.02.2020, зобов`язано ГУ ПФУ здійснити ОСОБА_1 з 13.12.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з розрахунку 90% від суми заробітку (грошового забезпечення) за відповідною посадою на підставі довідки прокуратури Закарпатської області №18 33-вих.2020 від 27.02.2020, з урахуванням раніше виплачених сум, визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ №921080805276 від 18.06.2021 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , в частині зменшення відсоткового значення розміру пенсії з 90% до 60% від суми заробітку, що враховується для перерахунку пенсії та зобов`язано ГУ ПФУ здійснити ОСОБА_1 з 01.04.2021 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з розрахунку 90% від суми заробітку (грошового забезпечення) за відповідною посадою на підставі довідки Закарпатської обласної прокуратури №64-вих.21 від 08.04.2021, з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ПФУ подало апеляційну скаргу, в якій через неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати та прийняти постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ст.86 Закону №1697-VII не передбачає проведення перерахунку пенсії за вислугу років із розрахунку 90% суми місячної заробітної плати, оскільки до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом №1697-VII повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, зокрема ч.2 ст.86, якою визначено, що пенсія призначається у розмірі 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Вважає, що позивачу правомірно здійснено перерахунок пенсії у розмірі 60% від суми місячної заробітної плати з обмеженням максимального розміру пенсії до десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність.
Позивач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.
Згідно п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.
З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 15.08.2000 була призначена пенсія за вислугою років, обчислена відповідно до ст.501 Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991 (далі – Закон №1789-XII), зі змінами, внесеними Законом України №358/95-ВР від 05.10.1995, яка була призначена довічно в розмірі 90% від суми місячного заробітку.
Прокуратурою Закарпатської області позивачу була видана довідка №18-33 вих.20 від 27.02.2020 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії на прирівняній посаді заступника керівника місцевої прокуратури.
10.03.2020 позивач звернуся до ГУ ПФУ із заявою про перерахунок пенсії, призначеної йому за вислугу років згідно Закону України «Про прокуратуру» та просив провести перерахунок на підставі довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії на прирівняній посаді заступника керівника місцевої прокуратури №18-33 вих.20 від 27.02.2020.
17.03.2020 відповідачем було прийнято рішення №921080805276 про відмову в перерахунку пенсії.
27.07.2020 позивач звернувся в суд із позовною заявою до ГУ ПФУ, в якому просив визнати протиправним та скасувати вищевказане рішення пенсійного органу та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та одноразово виплатити пенсію відповідно до ч.20 ст.86 Закону №1697-VII (у первинній редакції), починаючи з 01.10.2017, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати без обмеження граничним розміром, на підставі довідки прокуратури Закарпатської області №18-33-вих.2020 від 27.02.2020, з урахуванням раніше виплачених сум та виплачувати її у відповідному розмірі, визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у переведенні його з 01.06.2020 на пенсію за вислугою років, обчислену відповідно до Закону України «Про прокуратуру», зобов`язати відповідача здійснити переведення його з 01.06.2020 із пенсії за віком, обчисленої згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за вислугою років, обчислену відповідно до Закону України «Про прокуратуру».
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 позовні вимоги були задоволені частково. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ №921080805276 від 17.03.2020 «Про відмову в перерахунку пенсії», зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок та одноразово виплату пенсії позивачу відповідно до ч.20 ст.86 Закону №1697-VII (у первинній редакції), починаючи з 13.12.2019, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати без обмеження граничним розміром, на підставі довідки прокуратури Закарпатської області №18-33-вих.2020 від 27.02.2020, з урахуванням раніше виплачених сум та виплачувати її у відповідному розмірі, визнано протиправними дії ГУ ПФУ щодо відмови у переведенні позивача з 01.06.2020 на пенсію за вислугою років, обчисленої відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та зобов`язано відповідача здійснити переведення позивача з 01.06.2020 із пенсії за віком, обчисленої згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за вислугою років, обчислену відповідно до Закону України «Про прокуратуру». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністратвиного суду від 15.04.2021 рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 по справі №260/2616/20 в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання ГУ ПФУ здійснити перерахунок та одноразово виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч.20 ст.86 Закону №1697-VII (в первинній редакції), починаючи з 13.12.2019, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати без обмеження граничним розміром, на підставі довідки прокуратури Закарпатської області № 18-33-вих.2020 від 27.02.2020 з урахуванням раніше виплачених сум та здійснювати її виплату у відповідному розмірі було скасовано та прийнято постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ ПФУ про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Зобов`язано ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, відповідно до ч.20 ст.86 Закону №1697-VІІ (в первинній редакції), згідно довідки прокуратури Закарпатської області №18-33-вих.2020 від 27.02.2020, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 13.12.2019. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. У решті рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 по справі №260/2616/20 залишено без змін. 
На виконання рішення суду ГУ ПФУ здійснило перерахунок пенсії позивачу у розмірі 60% заробітної плати, обмеживши максимальним розміром пенсії (рішення №921080805276 від 24.04.2021).
Надалі, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників прокуратури позивачу було видано довідку №64-вих.21 від 08.04.2021 про розмір заробітної плати для перерахунку пенсії.
За результатами розгляду заяви відповідач 18.06.2021 прийняв рішення №921080805276 про перерахунок пенсії з розрахунку 60% заробітної плати і розмір пенсії обмежено 10 прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб.
Вважаючи рішення щодо зменшення відсоткового значення пенсії з 90% до 60% та обмеженням максимального розміру пенсії протиправним, позивач звернувся до адміністративного суду з даним позовом.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивач вже є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років і пенсія йому призначена у 2000 році, тому до розміру пенсії позивача не може застосовуватися відсотковий розмір пенсії, визначений Законом №1697-VII. Відтак, дії відповідача щодо здійснення з 13.12.2019 перерахунку пенсії у розмірі 60%, а не 90 % від суми місячної заробітної плати, є протиправними.
Проте, колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, до яких суд прийшов з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права, виходячи з наступного. 
Колегія суддів зазначає, що відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру відсотку, який підлягає застосуванню при перерахунку пенсії, призначеної працівнику прокуратури відповідно до Закону №1789-XII.
Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині відмови в задоволенні позову, відтак, в контексті положень статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає оскаржуване рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги та не вбачає підстав для застосування частини другої цієї статті.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Щодо розміру відсотків, який підлягає застосуванню при перерахунку призначеної працівнику прокуратури пенсії, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду сформував правовий висновок про те, що оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, а положення частини другої статті 86 Закону №1697-VII, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати, не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, то при перерахунку пенсії прокурорів має застосовуватись норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.09.2021 по справі №580/5238/20.
Так, статтею 501 Закону №1789-ХІІ (у редакції, чинній до 01.10.2011) було передбачено, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011 (далі - Закон №3668-VI) у статтю 501 Закону №1789-ХІІ було внесено зміни, відповідно до яких пенсія призначається у розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» №1166-VII від 27.03.2014 у статті 501 Закону №1789-ХІІ у частинах другій і п`ятій цифри 80 замінено цифрами 70.
Законом України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VIII від 28.12.2014 у статті 501 Закону №1789-ХІІ у частинах другій та п`ятій цифри 70 замінено цифрами 60.
Згідно ч.18 ст.501 Закону №1789-ХІІ (у редакції, чинній до 01.01.2015), призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. З 01.01.2015 умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначалися Кабінетом Міністрів України.
Разом з тим, 15.07.2015 набрав чинності Закон №1697-VII, відповідно до Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано таким, що втратив чинність із набранням чинності цим Законом, зокрема, Закон №1789-XII, крім, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, що втратили чинність з 15.12.2015.
З набранням чинності Законом №1697-VII пенсійне забезпечення працівників прокуратури регулюється положеннями статті 86, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається у розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.
Згідно ч.20 ст.86 Закону №1697-VII, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.
Вирішуючи питання щодо визначення норм права, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
За загальним правилом норма права діє щодо відносин, які виникли після набрання чинності цією нормою. Тобто до правовідносин застосовується той закон, під час дії якого вони настали.
Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів висловлював Конституційний Суд України. Так, згідно з висновками щодо тлумачення змісту статті 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 №1-зп, від 09.02.1999 №1-рп/99, від 05.04.2001 №3-рп/2001, від 13.03.2012 №6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до певного юридичного факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.
Враховуючи наведене, до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, оскільки застережень щодо застосування норми, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, Закон №1697-VII не містить та не встановлює окремого порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку раніше призначеної пенсії з урахуванням норми Закону №1789-XII, що визначала розмір місячного заробітку у відсотках та яка діяла на момент призначення пенсії, тобто одночасного застосування норм, які передбачені різними законами.
Наведений висновок узгоджується з покладеним в основу Закону №1697-VII принципом єдності системи прокуратури України, що забезпечується, зокрема єдиним статусом прокурорів, який передбачає однакове матеріальне та соціально-побутове забезпечення, зокрема пенсійне забезпечення прокурорів.
Таким чином, розмір відсотків, який враховується під час перерахунку пенсії має бути співмірним із тим, який застосовується під час призначення пенсії працівникам прокуратури. Встановлення різних підходів до порядку обчислення відсоткового розміру під час перерахунку пенсії після набуття чинності Законом №1697-VII порушує справедливий баланс між інтересами працівників прокуратури, яким пенсія призначається відповідно до цього Закону та тими, яким вона була призначена відповідно до Закону №1789-XII, ставить у нерівне становище працівників прокуратури, які отримали право на пенсію відповідно до Закону №1697-VII.
У рішенні Конституційного Суду України від 22.05.2018 №5-р/2018 зазначено, що положення частини першої статті 22 Конституції України необхідно розуміти так, що при ухваленні нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих конституційних прав і свобод людини, якщо таке звуження призводить до порушення їх сутності.
Колегія суддів зазначає, що гарантією належного пенсійного забезпечення працівників прокуратури є право на безумовний перерахунок розміру пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Таке право за своєю суттю направлене на збільшення розміру виплачуваної працівнику прокуратури пенсії, а гарантія дотримання конституційного права на соціальний захист, зокрема щодо недопущення зменшення такого розміру у випадку перерахунку пенсії, має бути забезпечена виплатою пенсії в раніше встановленому розмірі.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд у постанові від 21.12.2021 по справі №580/5962/20 вирішив відступити від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 10.09.2021 по справі №580/5238/20 у подібних правовідносинах та сформував правовий висновок, відповідно до якого до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набрання чинності Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, зокрема частини другої статті 86, якою передбачено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.
При цьому, на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії стаття 501 Закону №1789-ХІІ відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону №1697-VII у частині перерахунку пенсії втратила чинність.
З урахуванням наведеного вище, колегія суддів зазначає, що до спірних правовідносин слід застосовувати положення частини другої статті 86 Закону №1697-VII, в силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині здійснення перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Суд першої не взяв до уваги вищенаведеного та дійшов помилкового висновку про задоволення адміністративного позову.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006).
Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Згідно ст.317 КАС України, суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції та ухвалює нове, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення, постановлене за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.
Керуючись ст.ст. 12, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, КАС України, суд,

                                                   п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задовольнити.
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10 січня 2022 року по справі №260/5460/21 скасувати та прийняти постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити певні дії.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	Р. В. Кухтей 	
судді	 	С. П. Нос 	
 	 	І. М. Обрізко