ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3202/22 Справа № 932/3416/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Демидова С. О. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2022 року                колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – Куценко Т.Р.,
суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу 
                ОСОБА_1 

на ухвалу  Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 січня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 , Благодійного фонду «Екологія-Геос» до Держави України в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України Дніпропетровської області про відшкодування шкоди за посягання Держави Україна в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації на гарантію права на життя та гарантію права на безпечне для життя і здоров`я довкілля, які встановлені статтями 3 та 50 Конституції України, а саме: не вчинення превентивних дій щодо усунення загрози життю та здоров`ю співавторів технології  ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та усіх громадян України від онкологічних та інших захворювань, пов`язаних із викидами шкідливих речовин при виробництві енергії та іншими загрозами, у відповідності до статті 2 параграфу 1 Європейської конвенції з прав людини та Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шляхом переведення роботи енергетичних агрегатів на замкнений цикл роботи за технологією  ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та порушення особистих немайнових та майнових прав, зокрема посягання на гарантію екологічних прав, гарантію захисту прав інтелектуальної власності та на ділову репутацію співавторів технології ОСОБА_2  « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та Благодійного фонду «Екологія-Геос» , - 
ВСТАНОВИЛА: 
       
       У квітні 2021 року ОСОБА_1 , Благодійна організація «Благодійний фонд «Екологія-Геос», через систему «Електронний суд», звернулися до суду з позовом до Держави України в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України Дніпропетровської області про відшкодування шкоди за посягання Держави Україна в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації на гарантію права на життя та гарантію права на безпечне для життя і здоров`я довкілля, які встановлені статтями 3 та 50 Конституції України, а саме: не вчинення превентивних дій щодо усунення загрози життю та здоров`ю співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та усіх громадян України від онкологічних та інших захворювань, пов`язаних із викидами шкідливих речовин при виробництві енергії та іншими загрозами, у відповідності до статті 2 параграфу 1 Європейської конвенції з прав людини та Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шляхом переведення роботи енергетичних агрегатів на замкнений цикл роботи за технологією ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та порушення особистих немайнових та майнових прав, зокрема посягання на гарантію екологічних прав, гарантію захисту прав інтелектуальної власності та на ділову репутацію співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та Благодійного фонду «Екологія-Геос»
       Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 24 січня 2022 року позов залишено без руху (т.3, а.с.141-143).
       Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28 січня 2022 року позов повернуто позивачам як неподаний  (т.3, а.с.214-215).
       В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28 січня 2022 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
       Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції безпідставно повернув позовну заяву, оскільки на виконання ухвали про залишення позову без руху ним було подано відповідну заяву (т.3, а.с.220-224).
       Учасники справи своїм правом передбаченим ст. 360 ЦПК України не скористалися. 
       Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
       Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
       Відповідно до положень частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
       Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 14 грудня 2021 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику, як малозначна.
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.
       Повертаючи позовну заяву на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із того, що позивачами недоліки позовної заяви не усунуті.
       Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції в частині повернення позову Благодійної організації «Благодійний фонд «Екологія-Геос», та не погоджується в частині повернення позову в частині вимог  ОСОБА_1 . 
       Так, за положеннями ст.ст.55,124 Конституції України та ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
       Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
       Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
       Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст.129 Конституції України є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.
       Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України - якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
       Як передбачено ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
       У справі «Белле проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
       Таким чином, в розумінні Європейського суду з прав людини основною складовою права на суд є право доступу до правосуддя, яке полягає в тому, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Реалізація основоположного принципу здійснення правосуддя як верховенства права безпосередньо залежить від права на доступ до суду, яке має застосовуватися на практиці та бути ефективним. Для того, щоб право на доступ було ефективним, повинна бути реальна можливість оскаржити дію, що порушує право.
       З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 24 січня 2022 позову заяву ОСОБА_1 , Благодійного фонду «Екологія-Геос» підписану Благутою А.О., залишено без руху для надання довіреності за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами, на представлення інтересів Благодійного фонду «Екологія-Геос» в суді, та для надання в оригіналі опису вкладення в поштовий конверт та документу, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).
       27 січня 2022 року від позивача ОСОБА_1 на виконання ухвали до суду надійшла заява про усунення недоліків, у якій останній зазначив, що він надав доказ надсилання позовної заяви відповідачам та просив звільнити його від надання в оригіналі опису вкладення в поштовий конверт до документу, що підтверджує надання поштових послуг. 
       Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28 січня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 , Благодійного фонду «Екологія-Геос» визнано неподаною та повернуто позивачу на підставі ч.3 ст.185 ЦПК України. 
       Частиною 1 статті 177 ЦПК України визначено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.
       У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
       На виконання зазначених вимог процесуального закону ОСОБА_1 надав суду витяги з електронної поштової скриньки позивача, з яких вбачається, що позивачем направлено позовну заяву з переліком вкладень до неї (т.3, а.с.149-150,151). 
       Згідно частини 4 статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
       Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).
       Європейський суд з прав людини у своїй практиці також зазначає, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду позову заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справі ZUBAC v.CROATIA («Зубац проти Хорватії») від 5 квітня 2018 року).
       Так, у §32 рішення від 08 грудня 2016 року у справі «ТОВ «ФРІДА» проти України» (заява № 24003/07) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) нагадав, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Проте встановлені обмеження не повинні обмежувати доступ, наданий особам, у такий спосіб або такою мірою, що підриватимуть саму суть цього права. Крім того, обмеження буде несумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), якщо воно не переслідує законну мету, та у разі відсутності розумного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення від 17 січня 2012 року у справі «Станев проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria), заява №36760/06).
       З огляду на вищевикладене, ухвала суду першої інстанції про визнання неподаною та повернення позовної заяви в частині позовних вимог ОСОБА_1 є незаконною та передчасною. Повертаючи позову заяву ОСОБА_1 суд припустився надмірного формалізму. 
       Що стосується визнання неподаною та повернення позовної заяви в частині позовних вимог Благодійного фонду «Екологія-Геос» колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції у зв`язку з наступним. 
       Згідно з частиною другою статті 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
       Відповідно до частини сьомої статті 177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.
       Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
       Відповідно до частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”.
       Положенням статті 26 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
       Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
       Згідно з пунктом 1 частиною четвертою статті 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
       Позивач Благодійний фонд «Екологія-Геос» не надав до суду підписану ним позовну заяву, та не надано належним чином посвідчену довіреність чи інші документи, що підтверджують повноваження Благути А.О. на підписання позовної заяви від імені Благодійний фонд «Екологія-Геос». 
       З огляду на встановлені обставини справи, колегія суддів вважає, що повернення позовної заяви саме в частині позовних вимог Благодійного фонду «Екологія-Геос» є законним та обґрунтованим.
       За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.379 ЦПК України є підстави для скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі в частині повернення позову ОСОБА_1 і направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання відповідно до ЦПК України.

       Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
       Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28 січня 2022 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви в частині позовних вимог, пред`явлених  ОСОБА_1 до Держави України в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, третя особа: Головне управління Державної казначейської служби України Дніпропетровської області про відшкодування шкоди за посягання Держави Україна в особі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації на гарантію права на життя та гарантію права на безпечне для життя і здоров`я довкілля, які встановлені статтями 3 та 50 Конституції України, а саме: не вчинення превентивних дій щодо усунення загрози життю та здоров`ю співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та усіх громадян України від онкологічних та інших захворювань, пов`язаних із викидами шкідливих речовин при виробництві енергії та іншими загрозами, у відповідності до статті 2 параграфу 1 Європейської конвенції з прав людини та Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шляхом переведення роботи енергетичних агрегатів на замкнений цикл роботи за технологією ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та порушення особистих немайнових та майнових прав, зокрема посягання на гарантію екологічних прав, гарантію захисту прав інтелектуальної власності та на ділову репутацію співавторів технології ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та Благодійного фонду «Екологія-Геос» скасувати, справу в цій частині направити для вирішення питання, відповідно до вимог ЦПК України.
       Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 28 січня 2022 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви в частині позовних вимог пред`явлених Благодійним фондом «Екологія-Геос» залишити без змін. 
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

       Головуючий:                                                        Т.Р. Куценко 

       Судді:                                                                        Е.Л. Демченко
                                                               
                                                                               М.О. Макаров