ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2022 року 
м. Київ

справа № 810/1058/17
адміністративне провадження № К/9901/50904/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Хохуляка В.В., 
суддів: Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф., 
секретар судового засідання Драга Р.В., 
за участю представників позивача Шевченка М.В., Наринського В.М.,
                        представника відповідача Воловоденко Ю.Т.,
       
розглянув у судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнівест Препрес» до Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на постанову Київського окружного адміністративного суду від 28.04.2017 (суддя - Брагіна О.Є.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2018 (головуючий суддя - Земляна Г.В., судді: Ісаєнко Г.В., Сорочко Є.О.) у справі №810/1058/17.

встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнівест Препрес» (далі - ТОВ «Юнівест Препрес») звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - Києво-Святошинська ОДПІ) від 30.09.2016 №0000621405, №0000611405, №0000641405, 0000631405.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 28.04.2017, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2018, позов задоволено. 

Не погодившись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, Києво-Святошинська ОДПІ оскаржила їх у касаційному порядку.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Київського окружного адміністративного суду від 28.04.2017, постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2018 та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові.

В обґрунтування своїх вимог Києво-Святошинська ОДПІ посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, зокрема, статей 139, 198 Податкового кодексу України.

Так, відповідач зазначає, що позивачем не підтверджено правомірність формування даних податкового обліку за оспорюваними господарськими операціями з огляду на порушення контрагентами позивача податкової дисципліни, відсутність у них необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності, ненадання документів, які б фактично підтверджували факт відвантаження, використання трудових ресурсів при придбанні товарно-матеріальних цінностей та їх подальшої реалізації, ненадання документів, які підтверджують час та місце надання послуг тощо, що свідчить про відсутність реального вчинення господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг від спірних постачальників та їх подальше використання в господарській діяльності.

Крім того, Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області заявлено клопотання про заміну відповідача правонаступником, яке згідно із статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає задоволенню.

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ «Юнівест Препрес» зазначає, що рішення судів першої та апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судами надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, позивач просить залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, заслухавши пояснення представників сторін, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, Києво-Святошинською ОДПІ проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ  «Юнівест Препрес» з питань дотримання вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ «Рекламна група «НБС» за період з 01.05.2015 по 31.07.2015; ТОВ «Графсервіс» за період з 01.04.2015 по 31.05.2015; ТОВ «Академмістечко» за період з 01.04.2015 по 30.06.2015; ТОВ «Модус ЛТД» за період з 01.05.2015 по 31.05.2015; ТОВ «Рив`єра APT» за період з 01.05.2015 по 31.05.2015; ТОВ «Уніпринт» з 01.03.2015  по 30.04.2015; ТОВ «ОТС-Україна» з 01.03.2015 по 31.03.2015; ТОВ «Техно-маркет» з 01.04.2015 по 30.04.2015.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 10.08.2016 №41/10-13-14-01/33534821, в якому відображено висновки про порушення позивачем вимог:

підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового  кодексу  України, що призвело до заниження податку на прибуток підприємства за 2015 рік на суму 408972 грн. та завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 2015 рік на 477 703 грн.;

підпункту 14.1.181 пункту 185.1 статті 185, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198 Податкового  кодексу  України, що призвело до заниження ПДВ на 477183 грн. та завищення залишку від`ємного значення ПДВ ряд.24 Декларації за липень 2015 року на 72771 грн.

На підставі висновків вказаного акту перевірки відповідачем 30.09.2016 прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

№0000621405, згідно з яким  позивачу  збільшено податкове  зобов`язання  з податку  на  прибуток на 408972 грн.;

№0000611405, згідно з яким  позивачу  зменшено суму  від`ємного значення об`єкта  оподаткування податком на  прибуток  у  розмірі 477703 грн.;

№0000641405, згідно з яким  позивачу  збільшено податкове  зобов`язання  з податку  на  додану  вартість у  розмірі 477183 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в розмірі 238592 грн.;

№0000631405, якими  позивачу  зменшено розмір від`ємного значення  суми  податку на додану  вартість в розмірі 72771 грн.

В обґрунтування своєї позиції контролюючий орган зазначав, що враховуючи наявну податкову інформацію стосовно контрагентів позивача та ненадання належним чином первинної документації, господарські операції між позивачем та його контрагентами мали фіктивний характер, товари та послуги фактично не поставлялись, а договори та інші фінансово-господарські документи учасників господарських операцій складені з метою незаконного отримання податкової вигоди.

Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 Податкового кодексу України. Так, згідно з пунктом 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 138.2 статті 138 Податкового кодексу України, передбачено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України  податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

За правилами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Таким чином, витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника податків.

При цьому, наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.

В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні даних податкового обліку, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Судами також встановлено, між ТОВ «Юнівест Препрес» та ТОВ «Рекламна група «НБС» було укладено договір поставки товарно-матеріальних цінностей, на підтвердження якого позивачем  були надані копії наступних документів:  технічні вимоги до файлів на фрезеровку і порізку; актів здачі-прийняття робіт (надання послуг); видаткових накладних; податкових накладних; актів приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей (передача на обробку); платіжних доручень; відомостей оприбуткування матеріалів; актів списання прямих/непрямих матеріалів; відомостей витрат матеріалів; відомостей витрат запасів; відомостей руху напівфабрикатів; банківської виписки; відомостей списання послуг; довідки про наявність штатних співробітників-водіїв атомобілів ТОВ «Юнівест Препрес»; транспортної здачі на отримання ТМЦ; транспортної здачі на доставку (повернення) ТМЦ; актів приймання-передачі ТМЦ.

Також між позивачем та ТОВ «Графсервіс» 03.05.2013 укладено договір №021/13 оперативного лізингу, відповідно до умов якого ТОВ «Графсервіс» передало належне йому на праві власності майно у строкове і платне користування для виготовлення продукції. Крім того, між вказаними підприємствами було укладено договір купівлі - продажу №1/14ГС від 01.04.15 та договір підряду                      № 10/14ГС від 03.11.2014, згідно з яким ТОВ «Графсервіс» на умовах повної попередньої оплати зобов`язалося виготовляти на замовлення позивача поліграфічну продукцію; технічні характеристики продукції. 

На підтвердження реальності проведених операцій суду представлені копії наступних документів: актів надання послуг (виконаних робіт); платіжних доручень про оплату робіт (послуг), актів приймання-передачі об`єкту лізингу, актів узгодження кількості показників порізки матеріалів; витягу з реєстру отриманих податкових накладних;  договору купівлі - продажу №1/14ГС від 01.04.2015; актів приймання - передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів; договору підряду № 10/14ГС від 03.11.2014; відомостей по рахунку 6311 з ТОВ «Графсервіс» рух активів; банківських виписок.

01.03.2015 позивачем було укладено договір технічного обслуговування №05-0302 з ТОВ «Уніпринт», у якості підтвердження виконання якого надані копії наступних документів: актів здачі-приймання виконаних робіт; видаткових та податкових накладних; платіжних доручень.;  договір технічного обслуговування від 01.03.2015 № 05-0302; наряду на виконання робіт; договору поставки від 01.04.2014 №010414-1; товаротранспортної накладної; відомостей оприбуткування матеріалів; відомостей витрат матеріалів; актів списання прямих/ непрямих матеріалів; відомостей (картки) по рахунку 6311.

Господарські взаємовідносини між ТОВ «Юнівест Препрес» з ТОВ «Рив`єра Арт» підтверджуються  попередньою картою витрат матеріалів від 24.04.2015; подорожнім  листом №РА-28 вантажного автомобіля від 23.04.2015; наказом  №16/04-РА від 22.04.2015р. про відрядження особи; довідкою від ТОВ «Рив`єра Арт» про оренду транспортного засобу; актами надання послуг; платіжними дорученнями; відомостями списання робіт послуг від 18.05.2015 по рахунку 6311; фотозвітом виконаних робіт;  випискою з банку про рух коштів позивача; податковими накладними; кошторисом;

08.08.2014  позивачем з  ТОВ «ЛПС» було укладено договір  поставки №19/08.14, згідно умов якого ТОВ «ЛПС» зобов`язалося поставити та передати у власність позивачу товари для поліграфії  кредит з відстрочкою платежу. Свідченням реального характеру господарських відносин у даному випадку стали: платіжні доручення; видаткові та податкові накладні; товаро-транспортні накладні; відомості оприбуткування запасів ТМЦ; акти списання прямих/непрямих матеріалів; акти наданих послуг (виконаних робіт); відомості витрат матеріалів;  акт виконаних робіт по операціям флатовок.

01.11.2013, між ТОВ «Академмістечко» та  ТОВ «Юнівест Препрес» було укладено договір суборенди приміщення №01113/1 01.11.2013, на виконання умов якого позивачем надані: акти приймання - передачі нежитлових приміщень;  договір оренди приміщення № А 010111/2 від 15.02.2011, укладеного між ЗАТ «Форум Автосервіс» та ТОВ «Академмістечко»; акт  прийому-передачі нежилого приміщення від 15.02.2011 загальною площею 1366,45 кв. м.;  акти  здачі-прийняття робіт (надання послуг);  платіжні доручення; договір суборенди від 01.11.2013 №01113/1;

Оцінивши подані платником докази суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що ці документи оформлені з дотриманням вимог чинного законодавства, містять необхідні для цілей оподаткування відомості про зміст та обсяг розглядуваних операцій.

Відповідачем, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені наданими позивачем документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться у цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Не подано відповідачем і належних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податків або фіктивності його постачальників, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення ТОВ «Юнівест Препрес» розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

На момент здійснення спірних господарських операцій позивач та його постачальники були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому поряду не визнавались.

Посилання контролюючого органу на результати контрольних заходів щодо постачальників позивача як на підставу для відмови в задоволенні позову, правомірно не взято до уваги судами попередніх інстанцій, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку, зокрема, від фактичної сплати контрагентами податків до бюджету, від перебування постачальників за юридичною адресою, а також від їх господарських та виробничих можливостей. Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених поставок, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальником, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи. Проте, посадовими особами Києво-Святошинська ОДПІ під час здійснення перевірки таких обставин не встановлено.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, враховуючи, що спірні господарські операції здійснена позивачем з метою подальшого їх використання в оподаткованих операціях у межах своєї господарської діяльності, спричинили реальну зміну його майнового стану, а також наявні в матеріалах справи документи бухгалтерського та податкового обліку є достатніми, належними та допустимими доказами для підтвердження реальності здійснення господарських операції з вищезазначеними контрагентами позивача, суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог та скасування спірних податкових повідомлень-рішень.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 250, 341, 344, 349, 350, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:
Клопотання Головного управління Державної податкової служби у Київській області про заміну відповідача правонаступником задовольнити.

Замінити Києво-Святошинську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області на її правонаступника Головне управління Державної податкової служби у Київській області (код ЄДРПОУ ВП 44096797).

Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного адміністративного суду від 28.04.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 20.02.2018 у справі №810/1058/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	В.В. Хохуляк Л.І. Бившева   Р.Ф. Ханова