УХВАЛА

07 червня 2022 року 
м. Київ
справа № 420/20282/21
адміністративне провадження № К/990/13606/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Губської О.А., Соколова В.М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Подільського міського голови Подільського району Одеської області Іванова Анатолія Павловича про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
27 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Подільського міського голови Подільського району Одеської області Іванова А.П. про визнання незаконним дій щодо належного виконання Законів України та постанов Кабінету Міністрів України; зобов`язання негайно поновити перевезення пільгових категорій громадян, які у відповідності з Законами України та постановами Кабінету Міністрів України мають право на пільговий проїзд в усіх маршрутах громадського транспорту; стягнення на його користь моральної та матеріальної шкоди у розмірі 1500000грн.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто на підставі пункту 1 частини четвертої статті169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року про повернення позовної заяви залишено без змін.
Ухвалою Верховного Суду від 01 червня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_1 повернуто.
ОСОБА_1 вдруге подано до Верховного Суду касаційну скаргу.
Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження судового рішення в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Перевіряючи матеріали касаційної скарги Верховним Судом встановлено, що зміст ухваленого у цій справі оскаржуваного судового рішення та доводи, викладені у касаційній скарзі, не дають підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики у застосуванні норм процесуального права у такій категорії адміністративних справ. 
Аргументи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, встановлених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки, за установлених у цій справі обставин, що мають оціночний характер, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України. 
Повертаючи позовну заяву ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року суд першої інстанції вказав на те, що позивач не усунув недоліків зазначених в ухвалі про залишення позову без руху, а саме: не уточнив позовні вимоги у відповідності до п.4 ч.5 ст.160    та п.4 ч.1 ст.5 КАС України, а також не надав всупереч п.3 ч.5    ст.160 КАС України    обґрунтований розрахунок суми моральної шкоди.
Відповідно до п.4 ч.1    ст.5 КАС України    кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно п.п.3, 4 ч.5    ст.160 КАС України    в позовній заяві зазначаються: зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень; зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.
Як встановлено судами попередніх інстанцій у позовній заяві та заяві ОСОБА_1 від 08 листопада 2021 року на виконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року про залишення позовної заяви без руху, позивачем не викладено чіткий зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує такі позовні вимоги, а також не зазначено обґрунтованого розрахунку суми моральної шкоди, тобто, не виконані вимоги    КАС України.
Таким чином, як встановлено судами попередніх інстанцій позивачем не усунуті недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.
Відповідно до п.1 ч.4.ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо, позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Разом з тим, судом апеляційної інстанції зазначено, що в заяві від 08 листопада 2021 року на виконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2021 року про залишення позову без руху, на адресу Одеського окружного адміністративного суду містяться принизливі висловлювання з переходом на особисту характеристику судді, що у своїй сукупності не підсилює переконливість аргументів позивача, а демонструє очевидну неповагу до суду.
З огляду на вчинення таких дій суд може визнати зловживання процесуальними правами та застосувати, зокрема наслідки, передбачені ч.3    ст.45 КАС України.
З урахуванням ч.4    ст.45 КАС України    суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.
Згідно з ч.3    ст.45 КАС України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.
Дана правова позиція викладена у відповідності до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2019р. у справі №9901/34/19.
На підставі викладеного суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про повернення позовної заяви на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк 
Скаржником в касаційній скарзі, жодним чином не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних та раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права.
За таких обставин, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, 333 КАС України, 
УХВАЛИВ:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Подільського міського голови Подільського району Одеської області Іванова Анатолія Павловича про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Скаржнику надіслати копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами у спосіб її надсилання до суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                          А.Г. Загороднюк

Судді:                                                                                                              О.А. Губська

                                                                                                              В.М. Соколов