УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження
02 травня 2022 року 
м. Київ
справа № 280/2237/21
провадження № К/990/8959/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А.,
суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.,
перевіривши касаційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30.12.2021 у справі №280/2237/21 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
у с т а н о в и в:
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, у якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо розрахунку одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням позивачу 3 групи інвалідності, внаслідок захворювання, отриманого під час виконання обов`язків військової служби, у розмірі 27 - місячного грошового забезпечення, встановленого на момент звільнення з військової служби;
- зобов`язати відповідача донарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу, передбачену ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у зв`язку із встановленням йому 3 групи інвалідності, внаслідок захворювання, отриманого під час виконання обов`язків військової служби, у розмірі 27- місячного грошового забезпечення, визначеного на момент встановлення групи інвалідності 21.10.2013, із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, встановлених ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011, з урахуванням виплачених сум.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 19.05.2021 у задоволенні позовних вимог - відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.12.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 19.05.2021 в адміністративній справі №280/2237/21 - скасовано та прийнято нове рішення, яким позов ОСОБА_1 -задоволено.
Визнано протиправними дії відповідача щодо розрахунку одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням позивачу 3 групи інвалідності, внаслідок захворювання, отриманого під час виконання обов`язків військової служби, у розмірі 27 - місячного грошового забезпечення, встановленого на момент звільнення з військової служби;
Зобов`язано відповідача донарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, передбачену ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у зв`язку із встановленням йому 3 групи інвалідності, внаслідок захворювання, отриманого під час виконання обов`язків військової служби, у розмірі 27-місячного грошового забезпечення, визначеного на момент встановлення групи інвалідності 21.10.2013, із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, встановлених ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011, з урахуванням виплачених сум.
Міністерство оборони України із вказаним судовим рішенням суду апеляційної інстанції не погодилося, тому звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, натомість, залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Дослідивши зміст касаційної скарги Міністерства оборони України, колегія суддів дійшла висновку про те, що у відкритті касаційного провадження належить відмовити з таких підстав.
Приписи пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачають, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Цей принцип конкретизований у положеннях частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) й частини першої статті 328 КАС України, згідно з якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
Тому розв`язуючи питання про прийнятність касаційної скарги, Верховний Суд насамперед має з`ясувати, чи належить справа, що в ній подається касаційна скарга, за своїми ознаками до тих справ, судові рішення в яких можуть оскаржуватися у касаційному порядку.
Законодавець у КАС України встановив диференційований (розрізнений) підхід до визначення категорій справ, які належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, за критерієм їхньої складності, виокремивши з-поміж них справи незначної складності, для яких з огляду на їхні змістовні ознаки встановлений особливий порядок судового розгляду, зокрема й щодо обмеження можливості касаційного оскарження судових рішень, ухвалених в таких справах.
За приписами пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначна справа) вважається адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
У частині шостій статті 12 КАС України закріплений перелік справ, які для мети КАС України слід вважати справами незначної складності. Зокрема, положення пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України передбачають, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Спір у цій справі виник через дії Міністерства оборони України щодо розрахунку одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням позивачу 3 групи інвалідності, внаслідок захворювання, отриманого під час виконання обов`язків військової служби, у розмірі 27 - місячного грошового забезпечення, встановленого на момент звільнення з військової служби, а не грошового забезпечення на момент встановлення групи інвалідності. І тому з огляду на те, що предметом спору є дії суб`єкта владних повноважень стосовно обчислення одноразової грошової допомоги, ця справа є справою незначної складності відповідно до вимог пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України.
Водночас за правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Буквальне тлумачення положень зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.
Означені критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Тобто касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.
У касаційній скарзі заявник зазначає про обставини, на підставі яких Міністерство оборони України на виконання рішення суду по справі №808/560/18 від 15.02.2018 при розрахунку одноразової грошової допомоги позивача застосувало грошове забезпечення на момент звільнення його з військової служби, а також надає правове обґрунтування наведеним ним обставинам.
Натомість ці обставини та аргументи не є підставою для касаційного перегляду справи незначної складності. Скаржник не обґрунтував у касаційній скарзі того, чи стосується касаційна скарга питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; чи був скаржник позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, під час розгляду іншої справи; чи справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; чи суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Колегія суддів також не встановила випадків, зазначених у пункті 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які могли б слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі незначної складності.
Колегією суддів не може бути прийнято до уваги посилання на існування обставин, визначених підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки скаржником не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення саме цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.
Також колегією суддів не може бути прийнято до уваги посилання на існування обставин, визначених підпунктом "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки твердження скаржника про те, що справа становить виняткове значення для нього мають загальний характер та не підтверджені належними доказами. Тому такі твердження не можуть бути враховані судом касаційної інстанції.
Посилання скаржника на правові позиції Верховного Суду, висловлені у постановах від 21.12.2020 у справі №440/1810/19 (про перерахунок пенсії), від 03.04.2019 у справі №820/4261/18 (про надання спеціального дозволу на користування надрами), від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 (про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки) є необґрунтованими, оскільки наведені судові рішення стосуються оцінки судом інших фактичних обставин, що унеможливлює використання висновків Верховного Суду в межах правовідносин про розрахунок одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням позивачу інвалідності.
Також у касаційній скарзі відповідач посилається на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №750/5074/17, обставини якої стосуються питання наявності у позивача, як військовослужбовця строкової військової служби, права на призначення та виплату одноразової грошової допомоги як інваліду ІІІ групи, незалежно від часу настання інвалідності, що у межах справи №280/2237/21 не є спірним.
Відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на те, що касаційна скарга Міністерства оборони України подана на судове рішення, яке за законом не належить оскаржувати у касаційному порядку, у відкритті провадження за цією скаргою треба відмовити.
Керуючись приписами статей 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства оборони України на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 30.12.2021 у справі №280/2237/21.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                          А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб