ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 951/5/22	Головуючий у 1-й інстанції Гриновець О.Б. 	
Провадження № 33/817/333/22 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 червня 2022 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
з участю: особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,
адвоката Рибачка А.М. 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Рибачка А.М. на постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 24 травня 2022 року, 

в с т а н о в и в:

Постановою Козівського районного суду Тернопільської області від 24 травня 2022 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Як визнав суд, 28.12.2021 року 18 год.17 хв. в смт. Козова по а/д Плотича-Будилів ОСОБА_1 керував транспортним засобом “FORD MONDEO”, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме : різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук і від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі адвокат Рибачок А.М. ставить питання про скасування вищевказаної постанови Козівського районного суду Тернопільської області від 24 травня 2022 року та закриття провадження у справі.
Вважає, що суд при розгляді справи не дотримався в повній мірі норм матеріального та процесуального права та не дослідив всі докази у справі.
       Зазначає, що ОСОБА_1 працівниками поліції не було роз`яснено його права, передбачені Конституцією України та ст. 268 КУпАП.
       На думку апелянта, працівниками поліції порушено вимоги “Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису”, затвердженої Наказом МВС від 18.12.2018 року № 1026, оскільки відеозапис не є безперервним.
       Також, вважає, що поліцейськими порушено вимоги “Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції” від 09.11.2015 року за № 1452/735, оскільки огляд на стан сп`яніння повинен був проводитись за участі двох свідків. Тому, обставинна відмови від проходження медичного огляду, яка не зафіксована у присутності двох свідків, не може слугувати підставою для притягнення особи до відповідальності за ст.130 КУпАП. 
       Звертає увагу на те, що протоколі про адміністративне правопорушення зазначено склад правопорушення, який підпадає під ознаки п.2.9 (а) ПДР, але в протоколі вказано про порушення п. 2.5 ПДР України і тому це дві взаємовиключні фабули подій, які підпадають під різні пункти порушення ПДР України. У зв`язку з цим, стверджує, що в протоколі не розкрито суть та ознаки складу учиненого адміністративного правопорушення.
Просить скасувати постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2022 року та адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
       Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Рибачка А.М., які підтримали подану апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просять скасувати постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 27 травня 2022 року та закрити провадження у справі; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
       Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд першої інстанції, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення. 
Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР № 497525 28.12.2021 року 18 год. 17 хв. в смт. Козова по а/д Плотича-Будилів ОСОБА_1 керував транспортним засобом “FORD MONDEO”, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук і, в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився на вимогу поліцейського від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився та у медичному закладі.
Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП, складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а обставини, викладені у ньому, об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими судом першої інстанції.
Підстав вважати, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення є незаконним і складений з порушення вимог встановлених законом, як апелянт вказує в апеляційній скарзі, суд не вбачає.
       Цей документ був предметом розгляду у суді першої інстанції та отримали належну правову оцінку з якою суд апеляційної інстанції погоджується.
       Також, у протоколі зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 його прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що стверджується його підписом і, відповідно спростовує доводи апеляційної скарги, що права йому не роз`яснювались. 
       Твердження апелянта про неправильно викладену у протоколі суть адміністративного правопорушення є надуманими та безпідставними. Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР № 497525 від 28.12.2021 року, встановлено, що ОСОБА_1 інкримінується саме порушення вимог п.2.5 ПДР України, оскільки він керував з транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, які описані у протоколі, і відмовився на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. 
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Як слідує з матеріалів справи, одним з таких доказів, яким обґрунтовано винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є відеозапис з нагрудних камер працівників патрульної поліції, яким підтверджується, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , був зупинений працівниками поліції у зв`язку з порушенням водієм Правил дорожнього руху.
       Матеріалами відеофіксації підтверджується, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу газоналізатора, так і у закладі охорони здоров`я, від проходження яких останній відмовився. При цьому, ОСОБА_1 повідомив, що напередодні вживав алкогольні напої.
       Твердження апелянта про недотримання працівниками поліції вимог “Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису”, затвердженої Наказом МВС від 18.12.2018 року № 1026, що стосуються не безперервності відеозйомки, вважаю безпідставними, оскільки наведені ним міркування з цього приводу носять суб`єктивний характер і не підтверджені доказами, які б з технічної точки зору могли поставити під сумнів достовірність проведеного відеозапису.
       Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Виходячи з приписів вказаної правової норми, при проведенні поліцейським огляду на стан сп`яніння, за умови відеофіксації цього процесу, присутність свідків не є обов`язковою. 
       Тому, доводи апелянта про відсутність доказів, які б свідчили про керування ОСОБА_1 , транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння на підставі огляду проведеного в присутності двох свідків та, відповідно, порушення працівниками поліції вимог ст.266 КУпАП з мотивів відсутності свідків при проведенні огляду на стан сп`яніння є безпідставні. 
       Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація її дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.
       Докази, на підставі яких суд обґрунтував свій висновок щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення є належними та допустимими, оскільки отриманні у передбачений законом спосіб, у тому числі у порядку передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.
       Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності оцінки доказів зроблених судом першої інстанції на підставі вищевказаних матеріалів справи, апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду.
       Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. 
       Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Козівського районного суду Тернопільської області від 24 травня 2022 р. відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та закриття провадження у справі, про що ставить питання апелянт, не вбачаю. 

Керуючись ст.294 КУпАП, — 

п о с т а н о в и в:
       
       Апеляційну скаргу захисника особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 . Адвоката Рибачка А.М., залишити без задоволення, а постанову Козівського районного суду Тернопільської області від 24 травня 2022 року відносно ОСОБА_1 – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя