ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/122/22 Справа № 204/8732/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Черкез Д. Л. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 травня 2022 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Романюк А.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2021 року щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до встановлених обставин у постанові суду, 26 жовтня 2021 року, о 01.05 год., у м. Дніпрі, по вул. Макарова, 2А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем TOYOTA CAMRY, номерний знак, НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, дуже, розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.
Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, також стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 454 гривні. 
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Романюк А.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, винести нову постанову про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підстві п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       В обґрунтування посилається на такі обставини:
- матеріали справи не містять відомостей щодо відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом;
- ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою спеціальних технічних засобів, що є порушенням ст. 266 КУпАП;
- в матеріалах справи відсутній акт огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння;
- судом першої інстанції на власний розсуд встановив “факт відмови” від проходження огляду на стан сп`яніння;
- пояснення свідків не містить достатніх підстав вчинення ОСОБА_1 будь-яких дій щодо відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, разом з тим, направлення на проходження огляду складено о 01.20 год., а свідки були запрошені о 02.00 год., також не зазначено, що свідки попереджені про кримінальну відповідальність. 
- судом не було перевірено законності зупинки траспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та була допущена неповнота з`ясування обставин правопорушення під час розгляду справи, не надана належна правова оцінка доказам.
       Будучи увідомленими про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про причини неявки суд не увідомили, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у їх відсутність. 
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов таких висновків.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
       Як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення були дотримані та виконані в повному обсязі. 
       Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.
       Такий висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення; відеозаписом з місця події, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
       Відмова водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння.        
       Твердження апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції на власний розсуд констатований “факт відмови” від проходження огляду на стан сп`яніння, - не приймаються до уваги, оскільки ОСОБА_1 ухилявся від надання чіткої відповіді щодо проходження огляду на стан сп`яніння, що підтверджується відеозаписом місця події, а саме: “20211026092709000111” о 01:04 год. 01:05 год, та “20211026092633000109 ” о 01:12 год., потім згідно із відеозаписом місця події “2021102609281400123” о 01:08 год. зазначив , що проїде самостійно до медичного закладу для проходження огляду, в подальшому згідно із відеозаписом місця події “20211026092929000129” о 1.48 год., та “20211026093111000138” о 02.20 год. погодився пройти огляд, однак на вимогу поліцейського пройти до патрульного автомобіля для проходження огляду не відреагував, посилаючись на те, що чекає поліцію, після чого ОСОБА_1 був попереджений, що ненадання чіткої відповіді буде розцінюватися як пасивна відмова від проходження огляду. Відповідно до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими, а згідно із 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тому доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції на власний розсуд встановив “факт відмови” від проходження огляду на стан сп`яніння не заслуговують на увагу.
Посилання щодо не відсторонення від керування транспортним засобом ОСОБА_1 , не спростовують висновків суду, що підтверджуються дослідженими судом першої інстанції доказами, зазначеними у постанові суду. 
       Причина зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом місця події, відповідно до якого поліцейські роз`яснили, що причиною зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 є те, що не підсвічується номерний знак. 
       Доводи апеляційної скарги захисника щодо порушення поліцейськими вимог чинного законодавства, які не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці, не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, дуже, розширені зіниці, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук.
       Пунктом 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
       Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
       Зазначеними нормативно-правовими актами регламентований порядок проведення огляду у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       У цьому разі проходження огляду на місці не передбачено, а тому огляд на місці ОСОБА_1 не пропонувався, оскільки встановлення стану наркотичного сп`яніння відбувається виключно у медичних закладах, а тому доводи в апеляційній скарзі, що поліцейські не запропонували пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу, - не заслуговують на увагу. 
Твердження апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан сп`яніння та те, що в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зазначено час складання о 01.20 год., а свідки були запрошені о 02.00 год. не спростовує факту відмови особи від проходження огляду на стан сп`яніння, так як відповідно до відеозапису місця події ОСОБА_1 неодноразово ухилявся від надання чіткої відповіді на пропозицію працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку. 
Посилання в апеляційній скарзі на те, що пояснення свідків не містить достатніх підстав вчинення ОСОБА_1 будь-яких дій щодо відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не є слушним, оскільки відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, про що поставили свої підписи, та зазначили, що з їх слів записано вірно та ними прочитано ( а.с. 5, 6). 
       Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами.
При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
       Таким чином, вважаю необхідним апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції – без змін.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
                                        П О С Т А Н О В И Л А: 
Апеляційну скаргу захисника Романюк А.О. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1  на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2021 року - залишити без задоволення. 
Постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2021 року, якою  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130  КУпАП  – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду О.Є. Джерелейко