ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року 
м. Київ

cправа №  913/588/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:                                                          Уркевича В. Ю. - головуючого, Мачульського Г. М., Краснова Є. В.,
за участю секретаря судового засідання Брінцової А. М.
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури
на постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.02.2022 (головуючий суддя Зубченко І. В., судді Барбашова С. В., Радіонова О. О.) і ухвалу Господарського суду Луганської області від 23.11.2021 (суддя Лісовицький Є. А.) у справі
за позовом керівника Старобільської окружної прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Старобільської міської ради Луганської області
до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю агрофірми «Калмичанка»
про розірвання договору оренди землі та зобов`язання відповідача повернути земельні ділянки,
за участю представників:
позивача - не з`явився,
відповідача - не з`явився,
прокурора - Круш Т. О.
СУТЬ СПОРУ:
1.          Між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю агрофірмою «Калмичанка» (далі - СТОВ агрофірма «Калмичанка») та Старобільською районною державною адміністрацією Луганської області (далі - Старобільська РДА) було укладено договір оренди землі.
2.  Керівник Старобільської місцевої прокуратури (далі - прокурор) звернувся до суду з позовом про розірвання договору оренди землі та зобов`язання СТОВ агрофірма «Калмичанка» повернути Калмиківській сільській раді Старобільського району Луганської області (далі - Калмиківська сільрада) земельні ділянки.
3.   Ухвалою суду першої інстанції позов прокурора залишено без розгляду, а постановою суду апеляційної інстанції вказана ухвала залишена без змін. Заступник керівника Харківської обласної прокуратури (далі - скаржник) із вказаними судовими рішеннями не погодився та звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду.
4.          Верховний Суд відмовив у задоволенні касаційної скарги, виходячи з такого.
ІСТОРІЯ СПРАВИ:
Короткий зміст позовних вимог
5.          У жовтні 2020 року прокурор в інтересах держави в особі Калмиківської сільради, заміненої на її правонаступника - Старобільську міську раду Луганської області (далі - Старобільська міськрада), звернувся до Господарського суду Луганської області з позовом до СТОВ агрофірми «Калмичанка» про розірвання договору оренди землі, укладеного 01.11.2016 між Старобільською РДА та СТОВ агрофірмою «Калмичанка»; зобов`язання СТОВ агрофірми «Калмичанка» повернути Калмиківській сільраді земельні ділянки загальною площею 18,189 га з числа невитребуваних земельних часток (паїв).
6.          Позов мотивований тим, що прокурором встановлено факт використання не за цільовим призначенням земельних ділянок, переданих СТОВ агрофірмі «Калмичанка» в оренду згідно з договором оренди від 01.11.2016.
Обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій
7.          Рішенням Господарського суду Луганської області від 25.02.2021 у справі № 913/588/20, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 31.05.2021, у задоволенні позовних вимог відмовлено.
8.          Постановою Верховного Суду від 13.10.2021 постанову Східного апеляційного господарського суду від 31.05.2021 та рішення Господарського суду Луганської області від 25.02.2021 у справі № 913/588/20 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
9.          Ухвалою Господарського суду Луганської області від 09.11.2021 прийнято справу                                       № 913/588/20 до провадження. Разом з тим даною ухвалою позовну заяву прокурора залишено без руху. Постановлено прокурору протягом 5 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме надати докази сплати судового збору у встановленому розмірі (50 030,34 грн) та у зазначений строк подати заяву про усунення недоліків. Роз`яснено Старобільській місцевій прокуратурі, що в разі неусунення недоліків у встановлений судом строк, позовна заява залишається без розгляду згідно із частиною тринадцятою статті 176 Господарського процесуального кодексу України.
10.          Зазначена ухвала обґрунтована тим, що з аналізу ухвали Верховного Суду від 12.08.2021 у справі № 913/588/20 про залишення касаційної скарги без руху вбачається, що за звернення до Господарського суду Луганської області разом із позовною заявою повинен був сплачений судовий збір за 26 немайновими вимогами, що станом на момент подання позовної заяви становило 54 652,00 грн. При зверненні до Господарського суду Луганської області з позовом, що розглядається, прокурором надано докази сплати судового збору в сумі 4 621,66 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 29.09.2020 № 1347. Ураховуючи викладене, сума недоплаченого судового збору складає 50 030,34 грн.
11.          На адресу місцевого господарського суду 22.11.2021 (згідно із штампом канцелярії, наявним на першому аркуші документа) від Старобільської окружної прокуратури Луганської області надійшла заява про усунення недоліків від 19.11.2021 № 53-2778вих-21, до якої додано докази сплати судового збору, а саме платіжні доручення від 16.11.2021 № 1912 на суму            40 502,10 грн та № 1913 на суму 9 528,24 грн. Вказана заява направлена на адресу суду 19.11.2021 (згідно з накладною, наявною на конверті, в якому надійшов документ).
Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій
12.          Ухвалою Господарського суду Луганської області від 23.11.2021, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 16.02.2012, позовну заяву було залишено без розгляду.
13.          Судові рішення судів попередніх інстанцій мотивовані тим, що орган прокуратури усунув недоліки позовної заяви та сплатив судовий збір, але із заявою про усунення недоліків Старобільська окружна прокуратура Луганської області звернулась до суду після спливу встановленого строку, причини пропуску строку суду не повідомлено.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
14.          У червні 2022 року до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга скаржника, в якій він просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи касаційної скарги та заперечень на неї
15.          Підставою касаційного оскарження є абзац 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
16.          На обґрунтування підстави касаційного оскарження скаржник посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
17.  Скаржник в касаційній скарзі зазначає, що висновки судів попередніх інстанцій про неусунення прокурором недоліків позовної заяви у встановлений ухвалою суду першої інстанції строк не відповідають обставинам справи.
18.  Скаржник стверджує, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано надав перевагу інформації на повідомленні про вручення поштового відправлення № 6102256636351, обмежившись лише висновком про його відповідність інформації на веб сайті Акціонерного товариства «Укрпошта» (далі - АТ «Укрпошта») щодо відстеження поштового відправлення, та необґрунтовано відхилив аргументи прокурора щодо вручення зазначеного поштового відправлення особі, яка не має повноважень на отримання поштової кореспонденції від імені прокурора.
19.  На думку скаржника, суди попередніх інстанцій безпідставно надали перевагу формі виконання прокурором вимог ухвали Господарського суду Луганської області від 09.11.2021, зокрема, вимог щодо строку подання заяви про усунення недоліків - 5 днів з дня вручення ухвали суду, - перед виконанням власне змісту вимог ухвали - фактична сплата визначеного розміру судового збору у встановлений судом строк.
20.          Крім того, як вважає скаржник, всупереч статті 11 Господарського процесуального кодексу України суди першої та апеляційної інстанцій при визначенні розміру ставки судового збору, що підлягала сплаті при поданні даного позову до суду, не застосували норму частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та необґрунтовано визначили кількість заявлених прокурором немайнових вимог.
21.          У судовому засіданні прокурор підтримала касаційну скаргу та просила її задовольнити.
22.          Учасники справи правом на подання відзиву на касаційну скаргу, передбаченого статтею 295 Господарського процесуального кодексу України, не скористалися.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
23.          Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
24.          Верховний Суд заслухав суддю-доповідача, пояснення скаржника, дослідив наведені у касаційній скарзі доводи, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевірив на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права та вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
25.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що ухвалою Господарського суду Луганської області від 09.11.2021 прийнято справу № 913/588/20 до провадження. Разом з тим даною ухвалою позовну заяву прокурора залишено без руху. Постановлено прокурору протягом 5 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме надати докази сплати судового збору у встановленому розмірі (50 030,34грн) та у зазначений строк подати заяву про усунення недоліків. Роз`яснено Старобільській місцевій прокуратурі, що в разі неусунення недоліків у встановлений судом строк, позовна заява залишається без розгляду згідно із частиною тринадцятою статті 176 Господарського процесуального кодексу України.
26.          Відповідно до частини одинадцятої статті 176 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
27.          Згідно із частиною першою статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
28.          Як встановлено судами попередніх інстанцій, на адресу місцевого господарського суду 22.11.2021 від Старобільської окружної прокуратури Луганської області надійшла заява про усунення недоліків від 19.11.2021 № 53-2778вих-21, до якої додано докази сплати судового збору. Вказана заява направлена на адресу суду 19.11.2021.
29.   Разом з тим в оскаржуваних судових рішеннях суди попередніх інстанцій зазначили, що з наявного в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення та інформації  з витягу із сайту АТ «Укрпошта» щодо відстеження поштового відправлення                                        № 6102256636351, ухвала Господарського суду Луганської області від 09.11.2021 про залишення позовної заяви без руху була отримана Старобільською місцевою прокуратурою 12.11.2021 (представником за довіреністю).
30.          Скаржник у касаційній скарзі зазначає, що суд апеляційної інстанції необґрунтовано надав перевагу інформації, що міститься в повідомленні про вручення поштового відправлення № 61022256636351, перед аргументами прокурора щодо неправомірного вручення зазначеного відправлення.
31.          Колегія суддів суду касаційної інстанції з цього приводу зазначає таке.
32.          Відповідно до частини першої статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
33.          Згідно з пунктом 3 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.
34.          Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі - Правила).
35.          Згідно з пунктом 2 Правил повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - це повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача.
36.          Згідно з пунктом 90 Правил адресат може уповноважити іншу особу на одержання адресованого йому поштового відправлення, коштів за поштовим переказом за довіреністю, що оформляється в установленому законодавством порядку. Довіреність на одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом може бути посвідчена нотаріально, посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на стаціонарному лікуванні, або за місцем його проживання. Після пред`явлення оригіналу довіреності її копія залишається в об`єкті поштового зв`язку.
37.          Прості та рекомендовані поштові відправлення, повідомлення про надходження поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичні друковані видання, адресовані юридичним особам, можуть доставлятися з використанням абонентських поштових скриньок, що встановлюються на перших поверхах приміщень чи інших доступних для цього місцях або у канцелярії, експедиції тощо, розміщені на перших поверхах приміщень, чи видаватися в приміщеннях об`єкта поштового зв`язку представникам юридичних осіб, уповноваженим на одержання пошти (пункт 94 Правил).
38.          Відповідно до пункту 105 Правил одержання реєстрованого поштового відправлення, грошових коштів за поштовим переказом здійснюється за умови пред`явлення документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, визначених законодавством. У разі отримання рекомендованого поштового відправлення одержувач власноруч зазначає прізвище та ставить свій підпис в книзі (на окремому аркуші) встановленого зразка. У разі отримання інших реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів одержувач заповнює відповідний бланк повідомлення: зазначає найменування, серію та номер пред`явленого документа, дату одержання та ставить свій підпис.
39.          Тобто повідомлення про вручення поштового відправлення є документом, який оформлюється з метою отримання відправником відомостей щодо факту вручення поштового відправлення, дати такого вручення та щодо особи, яка отримала це поштове відправлення від імені адресата (пункт 6.14 постанови Верховного Суду від 14.06.2022 у справі № 910/12674/21).
40.          Таким чином, як правильно було зазначено судами попередніх інстанцій, належним доказом, який підтверджує дату отримання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, є повідомлення про вручення поштового відправлення.
41.          Саме такий підхід до застосування норм права висловлювався Верховним Судом неодноразово, зокрема, у постановах від 12.02.2021 у справі № 910/19007/19, від 22.10.2021 у справі № 520/13371/2020, від 22.12.2021 у справі № 905/595/21 та від 29.12.2021 у справі                         № 280/1000/21.
42.          Скаржник в касаційній скарзі зазначає, що судом апеляційної інстанції досліджено лише інформацію із сайту АТ «Укрпошта» про вручення поштового відправлення № 6102256636351, без дослідження обставин наявності/відсутності повноважень у особи, що отримала зазначене поштове відправлення.
43.          Так, прокурор разом з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Луганської області від 23.11.2021 надав копію довіреності від 30.03.2021 № 53-167вих21, якою уповноважено трьох осіб на отримання у відділеннях поштового зв`язку поштових відправлень, та які, за твердження прокурора, не отримували поштове відправлення № 6102256636351.
44.          Разом з тим прокурором не надано доказів щодо того, що вказана довіреність є єдиним документом, що надає повноваження на отримання поштових відправлень, адресованих Старобільській місцевій прокуратурі, та жодних інших довіреностей не видавалося.
45.          Звідси колегія суддів суду касаційної інстанції вважає необґрунтованим твердження скаржника про те, що вказане поштове відправлення № 6102256636351, яким була надіслана ухвала суду першої інстанції від 09.11.2021, було отримано особою, яка не має повноважень на отримання поштової кореспонденції від імені керівника Старобільської окружної прокуратури, оскільки, як зазначено вище, в пунктах 90 та 105 Правил передбачено, що одержання реєстрованого поштового відправлення здійснюється за умови пред`явлення документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, визначених законодавством, а також довіреності на одержання поштового відправлення. 
46.          Перевірка документів, що посвідчують особу адресата (фізичну особу), особу, яка одержує поштове відправлення замість такого адресата, родинні зв`язки з адресатом, а також належне оформлення повідомлення про вручення поштового відправлення покладено на працівників підприємства поштового зв`язку. Добросовісне виконання ними своїх службових обов`язків у даному випадку презюмується, а в матеріалах справи, як встановлено судами попередніх інстанцій, відсутні належні і допустимі докази щодо протилежного (аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №639/4278/16-а).
47.          У зв`язку з цим колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що ухвала суду першої інстанції від 09.11.2021 про залишення позовної заяви без руху була отримана Старобільською місцевою прокуратурою 12.11.2021 та останнім днем на усунення недоліків є 17.11.2021, а отже, прокурор, направивши заяву про усунення недоліків 19.11.2021, порушив встановлений строк.
48.          Відповідно до частини тринадцятої статті 176 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.
49.          Скаржник у касаційній скарзі також зазначає, що суди попередніх інстанцій безпідставно надали перевагу формі виконання прокурором вимог ухвали Господарського суду Луганської області від 09.11.2021, зокрема, вимог щодо строку подання заяви про усунення недоліків - 5 днів з дня вручення ухвали суду, - перед виконанням власне змісту вимог ухвали - фактична сплата визначеного розміру судового збору у встановлений судом строк.
50.  Так, скаржник стверджує, що судовий збір прокурор сплатив 17.11.2021, тобто у строк, встановлений судом для усунення недоліків позовної заяви.
51.   З цього приводу суд касаційної інстанції зазначає таке.
52.          Відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
53.          Згідно із частиною одинадцятою статті 176 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
54.  Таким чином, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначається, зокрема, і спосіб усунення недоліків позовної заяви.
55.  В ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 09.11.2021 Господарський суд Луганської області зазначив, що Старобільській місцевій прокуратурі протягом п`яти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме надати докази сплати судового збору у встановленому розмірі та у зазначений строк подати заяву про усунення недоліків.
56.          У зв`язку з цим колегія суддів суду касаційної інстанції зазначає, що усунення недоліків позовної заяви передбачало не лише сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, але й надання доказів сплати такого збору до суду першої інстанції разом із заявою про усунення недоліків. Саме такий спосіб усунення недоліків апеляційної скарги було встановлено ухвалою Господарського суду Луганської області від 09.11.2021 (подібний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 11.10.2021 у справі                       № 925/1123/20).
57.          Таким чином, відсутність поданої у встановлений строк заяви про усунення недоліків унеможливлює встановлення судом обставин виконання позивачем вимог статті 164 Господарського процесуального кодексу України, а саме додавання до позовної заяви доказів сплати судового збору, оскільки суд не може самостійно збирати докази.
58.  У касаційній скарзі скаржник стверджує, що всупереч статті 11 Господарського процесуального кодексу України суди першої та апеляційної інстанцій при визначенні розміру ставки судового збору, що підлягала сплаті при поданні даного позову до суду, не застосували норму частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» та необґрунтовано визначили кількість заявлених прокурором немайнових вимог.
59. Колегія суддів суду касаційної інстанції вважає таке твердження скаржника необґрунтованим, виходячи з наступного.
60.          Відповідно до пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду за подання до господарського суду 1) позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
61.          Відповідно до абзацу 2 частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі, коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
62.  Як встановлено судами попередніх інстанцій, прокурор звернувся до суду з позовом про розірвання договору оренди землі та зобов`язання СТОВ агрофірма «Калмичанка» повернути 25 окремих земельних ділянок.
63. У зв`язку з цим судом першої інстанції позовна заява прокурора була правомірно залишена без руху, оскільки прокурор не сплатив судовий збір у повному обсязі за 26 немайнових вимог, об`єднаних ним в одній позовній заяві.
64.          Звідси колегія суддів суду касаційної інстанції доходить висновку, що касаційна скарга скаржника є необґрунтованою, а правові підстави для скасування постанови Східного апеляційного господарського суду від 16.02.2022 і ухвали Господарського суду Луганської області від 23.11.2021 відсутні.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
65.  За змістом частин першої, третьої статті 304 Господарського процесуального кодексу України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2 і 3 частини першої статті 287 цього Кодексу. Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
66.          Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.
67.  Згідно з положеннями статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
68.          Зважаючи на викладене, касаційну скаргу скаржника необхідно залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.
Щодо судових витрат
69.          З огляду на висновок Верховного Суду про залишення касаційної скарги скаржника без задоволення судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:
1.          Касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури залишити без задоволення.
2.          Постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.02.2022 і ухвалу Господарського суду Луганської області від 23.11.2021 у справі № 913/588/20 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                 В. Ю. Уркевич

Судді:                                                                                                          Г. М. Мачульський

                                                                                                              Є. В. Краснов