ф
УХВАЛА

17 серпня 2022 року 
м. Київ
справа №420/6317/21
адміністративне провадження № К/990/18992/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Калашнікової О.В., Єресько Л.О.,
перевіривши касаційну скаргу Одеської обласної прокуратури на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2022 року у справі №420/6317/21 за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Третьої кадрової комісії з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
05 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Одеської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Третьої кадрової комісії з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) про визнання протиправним та скасування рішення Третьої кадрової комісії з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) від 20 січня 2021 року №2 про неуспішне проходження ним атестації та вважати проходження атестації успішним; визнання протиправним та скасування наказу Одеської обласної прокуратури від 18 березня 2021 року №745к про звільнення його з посади прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 та органів прокуратури на підставі п.9 ч.1 ст.51 Закону України «Про прокуратуру» з 22 березня 2021 року; поновлення його на посаді в Київській окружній прокуратурі міста Одеси Одеської області та в органах прокуратури з 22 березня 2021 року; стягнення з Одеської обласної прокуратури на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року позов задоволений частково; визнано протиправним та скасовано рішення Третьої кадрової комісії обласних прокуратур з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) №2 від 20 січня 2022 року «Про неуспішне проходження прокурором атестації», прийняте стосовно ОСОБА_1 ; визнано протиправним та скасовано наказ Одеської обласної прокуратури №745к від 18 березня 2021 року, яким звільнено ОСОБА_1 з посади прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 Одеської області та органів прокуратури з 22 березня 2021 року; поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 Одеської області та органах прокуратури з 22 березня 2021 року; стягнуто з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 207850,32грн. (без урахування обов`язкових відрахувань); в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , Офісу Генерального прокурора залишено без задоволення.
Апеляційну скаргу Одеської обласної прокуратури задоволено частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року змінено в частині стягнення з Одеської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Стягнуто з Одеської обласної прокуратури (код ЄДРПОУ 03528552) на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 206582 (двісті шість тисяч п`ятсот вісімдесят дві) грн 94 коп.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року залишено без змін.
Ухвалами Верховного Суду від 19 травня 2022 року, від 09 червня 2022 року, від 30 червня 2022 року скаржнику повернуто касаційну скаргу у зв`язку із відсутністю обґрунтованих підстав на касаційне оскарження.
Одеської обласної прокуратури червертий раз подано до Верховного Суду касаційну скаргу.
Ухвалою Верховного Суду від 26 липня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків шляхом надання заяви про поновлення строку із зазначенням інших підстав поновлення строку та належних доказів для його поновлення.
На виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, скаржником подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Клопотання про поновлення строків на касаційне оскарження обґрунтоване тим, що первісна касаційна скарга була подана у строк визначений статтею 329 КАС України.
Разом з тим скаржник зазначає, що повернення касаційної скарги Одеської обласної прокуратури є безумовною підставною для поновлення строку на касаційне оскарження. Також скаржник посилаючись на застосування під час вирішення питання про поновлення строку практику ЄСПЛ.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу (частина третя статті 329 КАС України).
Отже, учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.
Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних обов`язків.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
Слід зазначити, що право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
У контексті наведеного, зважаючи на приписи вказаних правових норм законодавства, невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як неналежне обґрунтування об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, не свідчать про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Водночас ухвалами Верховного Суду від 19 травня 2022 року, від 09 червня 2022 року, від 30 червня 2022 року касаційні скарги вже неодноразово повертались через те, що їхній зміст не відповідав вимогам статті 330 КАС України. Такі дії заявника свідчать про їхню формальність під час реалізації заявником права оскаржити судові рішення у касаційному порядку.
Щодо посилання на практику Європейського суду Верховний Суд ще раз зазначає, що практика Європейського суду з прав людини стосується осіб, яким держава зобов`язана забезпечити дотримання певних гарантій. Так, положення Конвенції з прав людини та основоположних свобод спрямовані саме на захист прав та інтересів фізичних і юридичних осіб від протиправних дій з боку держави, а тому не поширюються на державні органи влади, що саме і діють від імені держави і чий статус є превалюючим у правовідносинах із іншими особами.
Інших поважних та об`єктивних причин для поновлення строку на касаційне оскарження заявником не зазначено, тому Верховний Суд дійшов висновку про неповажність наведених відповідачем підстав для поновлення строку касаційного оскарження, а тому у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження необхідно відмовити.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
З огляду на викладене, зважаючи на те, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 248, 329, 333 КАС України,
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними причини пропуску Одеською обласною прокуратурою строку на касаційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2022 року.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Одеської обласної прокуратури на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2022 року у справі №420/6317/21 за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної прокуратури, Офісу Генерального прокурора, Третьої кадрової комісії з атестації прокурорів місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) про визнання протиправними та скасування рішення, наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач:                                                                                          А.Г. Загороднюк

Судді:                                                                                                              О.В. Калашнікова

                                                                                                              Л.О. Єресько