Ухвала
 
21 червня 2022 року
 
м. Київ
 
справа № 461/2102/20
провадження № 61-18794св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В., 
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - Курія Львівської Архієпархії Української Греко-Католицької Церкви, 
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Курії Львівської Архієпархії Української Греко-Католицької Церкви на постанову Львівського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 рокув складі колегії суддів: Мікуш Ю. Р.,Приколоти Т. І., Савуляка Р. В., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів 
 
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Курії Львівської Архиєпархії Української Греко-Католицької церкви про скасування наказу про звільнення з займаної посади, поновлення на займаній посаді та стягнення середнього заробітку.
 
Позов обґрунтовано тим, що з 01 березня 2017 року працювала у Курії на посаді секретаря. 07 лютого 2020 року звільнена із займаної посади секретаря економічно-господарського відділу на підставі пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у зв`язку із скороченням штату. Вважає звільнення з роботи незаконним внаслідок порушення процедури звільнення, оскільки при звільненні їй не було запропоновано посади, які були вакантними, що є порушенням статті 49-2 КЗпП України.
 
Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 22 грудня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідач, видаючи наказ № КЗ?0002-А-00000210 від 07 лютого 2019 року про звільнення ОСОБА_1 із займаної посади на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, дотримався процедури звільнення, не допустивши порушення вимог трудового законодавства, оскільки у відповідача дійсно мали місце зміни в організації праці, зокрема відбулося скорочення чисельності працівників та таким було додержано норми законодавства, що регулюють вивільнення працівника, а також враховуючи наявні допустимі, достовірні та належні докази того, що позивач про майбутнє вивільнення попереджена завчасно, повідомлена про відсутність вакантних посад, що відповідають її професії, кваліфікації та спеціальності, які б могли бути їй запропоновані.
 
Додатковим рішенням Галицького районного суду м. Львова від 01 квітня 2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Курії Львівської Архиєпархії Української Греко?Католицької церкви  витрати на професійну (правову) допомогу в розмірі 5 000,00 грн.
 
Постановою Львівського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1  задоволено. Рішення Галицького районного суду м. Львова від 22 грудня 2020 року скасовано і ухвалено нове судове рішення. Визнано незаконним наказ від 05 лютого 2020 року № КЗ-0002-А-00000210 Курії Львівської Архієпархії Української греко-католицької церкви про звільнення з 07 лютого 2020 року ОСОБА_1 з посади секретаря економічно-господарського відділу за пунктом 1 статті 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату працівників. Поновлено ОСОБА_1 на посаді секретаря економічно-господарського відділу Курії Львівської Архієпархії Української греко-католицької церкви з 08 лютого 2020 року. Стягнуто з Курії Львівської Архієпархії Української греко-католицької церкви на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за період вимушеного прогулу з 08 лютого 2020 року по 07 жовтня 2021 року включно в розмірі 118 042,77 грн. Звернуто стягнення в частині поновлення на роботі та стягнення середньої заробітної плати за один місяць в розмірі 5 944,60 грн до негайного виконання.
 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи
 
18 листопада 2021 року засобами поштового зв`язку Курією Львівської Архієпархії Української Греко-Католицької Церкви подано до Верховного Суду касаційну скаргу постанову Львівського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року у вищевказаній справі, з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), в якій, просить скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року та залишити в силі рішення Галицького районного суду м. Львова від 22 грудня 2020 року та додаткове рішення Галицького районного суду м. Львова від 01 квітня 2021 року.
 
Разом із касаційною скаргою заявником подано клопотання про зупинення виконання постанови Львівського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року до закінчення касаційного провадження у справі, посилаючись на те, що виконання оскаржуваної постанови може призвести до неможливості повернення виплачених грошових коштів.
 
Як підставу касаційного оскарження, заявник зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права, зокрема без урахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 21 лютого 2020 року у справі № 809/1353/16, від 22 вересня 2021 року у справі № 766/16629/18, від 03 червня 2020 року у справі № 757/42264/16-ц та висновків Верховного Суду України, викладених у постановах: від 25 травня 2016 року у справі № 6-3048цс15, від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15, від 09 серпня 2017 року у справі № 6?1264цс17.
 
У січні 2022 року ОСОБА_1 із застосуванням засобів поштового зв`язку надіслала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу Курії Львівської Архієпархії Української Греко-Католицької Церкви, в якому заявник, не погоджуючись із доводами касаційної скарги, просить залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін. 
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями                          Верховного Суду від 03 серпня 2021 року касаційну скаргу  ОСОБА_2 передано на розгляд судді-доповідачу Гулейкову І. Ю.
 
Ухвалою Верховного Суду від 02 грудня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху, надано заявникові строк для усунення недоліків касаційної скарги, зокрема надання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та доказів на підтвердження доводів поважності.
Ухвалою Верховного Суду від 23 грудня 2021 року, після усунення заявником недоліків касаційної скарги, поновлено Курії Львівської Архієпархії Української Греко-Католицької Церкви строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року; відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Курії Львівської Архієпархії Української Греко-Католицької Церквиз підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України; витребувано матеріали цивільної справи № 461/2102/20 з Галицького районного суду м. Львоваматеріали справи; надано учасникам справи строк на подання відзивів на касаційну скаргу.  
 
Цією ж ухвалою клопотання Курії Львівської Архієпархії Української Греко-Католицької Церкви про зупинення виконання оскаржуваної постанови задоволено частково. Зупинено виконання постанови Львівського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року, за виключенням поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більше ніж за один місяць.
 
У лютому 2022 року матеріали справи № 461/2102/20 надійшли до Верховного Суду.
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до Курії Львівської Архієпархії Української Греко-Католицької Церкви про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, за касаційною скаргою Курії Львівської Архієпархії Української Греко-Католицької Церкви на постанову Львівського апеляційного суду від 07 жовтня 2021 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 29 червня 2022 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                        І. Ю. Гулейков
 
                                                                                                                         С. О. Погрібний
 
О. В. Ступак