ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  Головуючий-суддя в першій інстанції: Чепенюк О.В.

17 серпня 2022 року	Львів	Справа № 500/486/22 пров. № А/857/7516/22	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючої судді:                              Бруновської Н.В.,
суддів:                                                  Запотічного І.І., Улицького В.З.
розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 березня 2022 року у справі № 500/486/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
24.01.2022р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в якому просив суд:
- визнати протиправними дії щодо відмови у нарахуванні та виплаті пенсії державного службовця у відповідності до інформації, зазначеної у довідках про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, які видані Управлінням Держпраці у Тернопільській області №01-05/01/5244 від 02.12.2021р.; №01-05/01/5245 від 02.12.2021р.;
-зобов`язати нарахувати та виплатити з 08.04.2020р. пенсію державного службовця у відповідності до інформації, зазначеної у довідках про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, які видані Управлінням Держпраці у Тернопільській області №01-05/01/5244 від 02.12.2021р.; №01-05/01/5245 від 02.12.2021р.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.03.2022р. позов задоволено частково.
Суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до  Закону України «Про державну службу»  у відповідності до інформації, яка зазначена у довідках про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, які видані Управлінням Держпраці у Тернопільській області №01-05/01/5244 від 02.12.2021р.; №01-05/01/5245 від 02.12.2021р.
Крім того, суд зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області нарахувати ОСОБА_1 з 01.12.2021р. пенсію за віком відповідно до  Закону України «Про державну службу»  з урахуванням відомостей, зазначених у довідках  про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, які видані Управлінням Держпраці у Тернопільській області №01-05/01/5244 від 02.12.2021р. та №01-05/01/5245 від 02.12.2021р., та здійснити її виплату з урахуванням вже виплачених сум.
У задоволені решти позовних вимог суд відмовив.
Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. 
Апелянт просить суд, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02.03.2022р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області суд залишив без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 02 березня 2022 року у справі № 500/486/22  -  без змін.
Додатковим рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 07.04.2022р. у справі № 500/486/22 заяву ОСОБА_1 про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу суд задоволив. Суд стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ПФУ в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 суму в розмірі 1000 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу.
Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Просить суд, додаткове рішення скасувати та прийняти нову постанову якою заяву про ухвалення додаткового рішення залишити без задоволення.
Крім того, на додаткове рішення Тернопільського окружного адміністративного суду у справі № 500/486/22 від 07.04.2022р. апеляційну скаргу подав ОСОБА_1 . Зокрема,  просить суд, скасувати додаткове рішення та ухвалити нове рішення, яким стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в його користь понесені судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 6000,00 грн.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
За змістом ч.3–ч.5  ст.134 КАС України  видно, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч.5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6  ст.134 КАС України).
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу   ОСОБА_1 надав суду наступні документи: договір про надання правової допомоги №7 від 13.01.2022р., який укладений адвокатським об`єднанням «Твій адвокат» з  останнім,  акт виконаних робіт до договору від 24.03.2022р.
Із змісту акту виконаних робіт від 24.03.2022р., видно, що адвокатське об`єднання в особі адвоката Алексенка С.Л. виконав наступні роботи у справі №500/486/22:
-проведення попереднього аналізу справи та консультування клієнта - 0,5 год, вартість 500,00 грн,
-підготовка та надіслання заяви до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області - 1 год, вартість 1000,00 грн,
-підготовка позовної заяви, ксерокопіювання та завірення додатків, поданих до суду, - 3 год, вартість 3000,00 грн,
-підготовка та подання відповіді на відзив на позовну заяву - 1 год, вартість 1000,00 грн,
-підготовка та подання заяви про ухвалення додаткового судового рішення - 0,5 год, вартість 500,00 грн (а.с.52).
В акті зазначено, що вартість вищезазначених робіт складає 6000,00 грн з розрахунку обсягу правничої допомоги в обсязі 6 год за ставкою 1000,00 грн за 1 год роботи адвоката.
Із змісту ч.7  ст.134 КАС України  видно, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
ч.1  ст.139 КАС України  визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього  Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Апеляційної інстанції звертає увагу на ту обставину, що дана справа є справою незначної складності, Єдиний державний реєстр судових рішень містить значну кількість судових рішень в даній категорії справ, підготовка позовної заяви у цій справі не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, надмірних зусиль і затрат часу, а так само написання та подання заяви про ухвалення додаткового судового рішення.
Зокрема, заявлена позивачем до відшкодування сума в розмірі 6000,00 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката є необґрунтованою, не відповідає реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а їх стягнення з пенсійного органу становить надмірний тягар для відповідача в межах воєнного стану введеного в державі, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Заявлений розмір витрат не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), із реальним часом витраченим адвокатом та із обсягом наданих адвокатом послуг (виконаних робіт).
З врахування складності справи, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих послуг та виконаних робіт, колегія суддів вважає співмірною компенсацією вартість виконаної роботи в розмірі 1000,00 грн., які суд першої інстанції обґрунтовано та пропорційно стягнув з суб`єкта владних повноважень в користь позивача.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також в п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів видно, що до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно  ст.242 КАС України  рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційних скарг зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни додаткового рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст.134-139, 229, 242, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України,  суд,-

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області – залишити без задоволення, а додаткове рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2022 року у справі № 500/486/22 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4   ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. В. Бруновська 	
судді	 	І. І. Запотічний 	
 	 	В. З. Улицький  	
Повне судове рішення складено 17.08.2022р.