П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 квітня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 400/2694/21	
Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.
          
Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі: 
Головуючого:          Градовського Ю.М.
суддів:          Танасогло Т.М.,
          Шеметенко Л.П.
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:
У квітні 2021р. ОСОБА_1 звернулась в суд із адміністративним позовом до ГУ ПФУ в Миколаївській області, в якому просила: визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ФПУ в Миколаївській області від 25.03.2021р. №28/1 про утримання надміру виплачених сум пенсії за період з 1.10.2017р. по 21.01.2020р..
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 25.03.2021р. ГУ ПФУ в Миколаївській області безпідставно прийнято рішення №28/1 про утримання з травня 2021р. надміру виплачених коштів в розмірі 20% призначеного розміру пенсії відповідно до ст.50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Позивачка вважає такі дії пенсійного органу протиправними, оскільки з її боку відсутні будь-які зловживання чи подання недостовірних даних, у зв`язку із чим звернулась до суду із відповідним позовом.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021р. адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області №28/1 від 25.03.2021р. про утримання надміру виплачених сум пенсій з ОСОБА_1 за період з 1.10.2017р. по 21.01.2021р..
Зобов`язано ГУ ПФУ в Миколаївській області повернути ОСОБА_1 безпідставно стягнуті грошові кошти під час виконання рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №28/1 від 25.03.2021р. про утримання надміру виплачених сум пенсій ОСОБА_1 ..
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908грн., сплачений квитанцією від 13.04.2021р. №4.
В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Миколаївській області, посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.
Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для стягнення надміру виплаченої пенсії може бути зловживання з боку пенсіонера та/або подання страхувальником недостовірних даних, втім відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження наявності таких фактів.
Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що з жовтня 2003р. ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області та отримує пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
25.03.2021р. ГУ ПФУ в Миколаївській області прийнято рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій за №28/1, в якому зазначено, що внаслідок подання одержувачем фіктивних документів утворилась сума переплати 2 124,9грн..
Позивачка не погоджується з такими діями пенсійного фонду, у зв`язку із чим звернулася до суду із даним позовом.
Перевіряючи правомірність та законність дій УПФ у спірних правовідносинах, з урахуванням підстав, за якими позивачка пов`язує їх незаконність та протиправність в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.
Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.1 ст.50 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV), суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Згідно п.1 ч.1 ст.49 Закону №1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється, якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості.
За правилами ст.101 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» від 5.11.1991р. №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
Приписами ст.103 Закону №1788 визначено, що суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.
Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003р. №6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.05.2003р. за №374/7695.
Згідно із вимогами п.3 цього Порядку, повернення коштів проводиться відповідно до ст.103 Закону №1788 у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім`ї тощо.
Зі змісту зазначених норм Закону №1058-ІV, Закону №1788 та Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003р. №6-4 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.05.2003р. за №374/7695, вбачається, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов, зокрема, зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних.
Таким чином, діючим законодавством визначаються дві самостійні підстави для відшкодування зайво сплаченої пенсії, кожна з яких визначає суб`єкта, на якого покладається такий обов`язок в залежності від того, хто із цих суб`єктів вчинив відповідні дії, що призвели до такої зайвої сплати. У випадку зловживань з боку пенсіонера - обов`язок відшкодування може бути покладений на нього, а у випадку подання недостовірних відомостей страхувальником - обов`язок відшкодування зайвих виплат покладається на цього страхувальника.
При цьому відповідальність може бути покладена на громадянина на підставі ч.1 ст.103 Закону №1788 виключно в наслідок зловживання з боку пенсіонера, яке може полягати, зокрема, в поданні ним документів з явно неправильними відомостями. Тобто, умовою є свідомі, активні та навмисні дії з боку пенсіонера, які призвели до надмірної виплати йому пенсії.
Як вбачається із матеріалів справи, що приймаючи спірне рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій, відповідач послався на факт надання недостовірної довідки про заробітну плату №1615 від 23.10.1998р. за період з січня 1988р. по грудень 1992р. включено.
Даний факт було встановлено під час проведення інвентаризації пенсійної справи ОСОБА_1 , а саме під час проведення звірки достовірності надання довідки про заробітну плату, виданої для призначення пенсії Первомайською міською центральною лікарнею.
Апелянт зазначив, що 20.12.2019р. Комунальним некомерційним підприємством «Первомайська центральна міська багатопрофільна лікарня» Первомайської міської ради було видано довідку №335 про заробітну плату для обчислення пенсії Позивача за період з січня 1998р. по грудень 1992р., а інформація у довідках про заробітну плату за один і той самий період відрізняється, що підтверджується довідкою про звірку достовірності від 21.12.2019р. №8160.
Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких гуртуються її вимоги та заперечення.
Частиною другою даної статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджують доводи ГУ ПФУ в Миколаївській області, та апелянтом не надано жодних доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається.
Відтак, судова колегія приходить до висновку про необґрунтованість доводів апелянта, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтвердили б зазначені в апеляційній скарзі обставини, а саме посилання на відповідні докази не може бути достатньою підставою для визнання його таким, що прийняте у відповідності до вимог чинного законодавства.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення адміністративного позову, оскільки рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області за №28/1 від 25.03.2021р. є необґрунтованим. 
В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті. 
Отже, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області - залишити без задоволення.
          Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2021р. - залишити без змін.
          Постанова суду набирає законної сили з дати її проголошення та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.          

Головуючий:                                                                                Ю.М. Градовський

Судді:                                                                                          Т.М. Танасогло

                                                                                                    Л.П. Шеметенко