ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/139/22	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №712/7808/21 Категорія: 305010900 	Троян Т. Є. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Сіренко Ю. В. 	

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року 

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів: 

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар: Попова М.В.

учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідачі – Дочірнє підприємство «ЧАРЗ –АВТО», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група», 
треті особи – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
особи, які звернулися з апеляційними скаргами – Дочірнє підприємство «ЧАРЗ –АВТО», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група»,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційні скарги представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» - Василевського Олександра Леонідовича, Дочірнього підприємства «ЧАРЗ –АВТО» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 жовтня 2021 року у складі судді Троян Т.Є.,
                                                      в с т а н о в и в : 

У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Дочірнього підприємства «ЧАРЗ – АВТО», ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди та просила стягнути з Дочірнього підприємства «ЧАРЗ – АВТО» матеріальну шкоду на загальну суму 374 590, 60 грн., моральну шкоду в розмірі 30 000, 00 грн. З ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» просила стягнути суму недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 16 566, 38 грн. Також просила стягнути з відповідачів витрати на сплату судового збору в загальній сумі 6 307,73 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000, 00 грн. – пропорційно задоволених позовних вимог.
Позивач на обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що 18.11.2019 о 18 годині 10 хвилин відбулася ДТП, за участю автобусу «Аtaman А092G6», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 (власник автобусу ДП «ЧАРЗ-АВТО») та автомобіля КІА MOHAVE, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить позивачці, під керуванням водія ОСОБА_3 .
Внаслідок ДТП її автомобіль KIA MOHAVE отримав механічні пошкодження. 
Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.01.2021, яка залишена без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 12.03.2021, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; провадження у справі закрито в зв`язку із закінченням строків давності. 
На момент скоєння дорожньо – транспортної пригоди ОСОБА_2 перебував в трудових відносинах з ДП «ЧАРЗ – АВТО», працював на посаді водія і керував транспортним засобом.
Цивільно-правова відповідальність ДП «ЧАРЗ – АВТО» застрахована товариством з додатковою відповідальністю «СТДВ «ГЛОБУС» та у відповідності до полісу №АМ/6258656 та договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту  № ДЦВ-2401-19-00203 загальна страхова сума за шкоду, заподіяну майну, складає 200 000, 00 грн.
Вказувала, що протягом травня – червня 2021 від ПАТ «СК «УСГ» двома платежами: 100 000, 00 грн. і 83 433, 62 грн. відповідно – на рахунок Позивача надійшли кошти в загальній сумі 183 433, 62 грн. 
З метою визначення розміру вартості відновлювального ремонту позивачем було замовлено та оплачено автотоварозначе дослідження. Відповідно до Висновку судового експерта за результатами автотоварознавчого дослідження № 131/20 від 06.12.2020, розмір матеріальних збитків, заподіяних в результаті ДТП власнику автомобіля КІА MOHAVE, д.н.з. НОМЕР_2 , складає 537 577, 60 грн. 
Посилаючись на вказані обставини, позивач вважає, що з ДП «ЧАРЗ_-АВТО» підлягають до стягнення: матеріальна шкода на загальну суму 374 590, 60 грн., яка складається із: - шкоди, заподіяної автомобілю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 337 577, 60 грн., що є різницею між розміром матеріальних збитків, визначених експертом (537 577, 60 грн.), сумою вже сплаченого страховою компанією страхового відшкодування (183 433, 62 грн.), сумою несплаченого страхового відшкодування (16 566, 38 грн.), на які заявляється позовна вимога до страхової компанії; витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню розміру матеріальної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 3 500 грн.; витрат на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до стоянки в розмірі 800, 00 грн.; витрат на оплату за послуги стоянки пошкодженого автомобіля в розмірі 22 570, 00 грн.; витрат за користування послугами таксі в розмірі 9 963, 00 грн.
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 жовтня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.  
Вирішено стягнути з Дочірнього підприємства «ЧАРЗ – АВТО»:
- відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 360 947, 60 гривень, витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 3500 грн., судовий збір в розмірі  3929 гривень та витрати за надання правничої допомоги в розмірі 6750 гривень.
- відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 5 000 гривень. 
Вирішено стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова группа» на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 16 566, 38 гривень, судовий збір в розмірі  908 гривень та витрати за надання правничої допомоги в розмірі 7500 гривень.
Зобов`язано Казначейство України в особі Головного управління Державної казначейської Служби України у Черкаській області повернути  ОСОБА_1  надміру сплачений згідно квитанції № 75352 від 15.07.2021 судовий збір в сумі 1362 грн. Вказано, що повернення сплаченої суми судового збору необхідно здійснити в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.
 В іншій частині вимог – відмовлено.
Суд своє рішення мотивував тим, що в матеріалах справи відсутні докази придбання/проведення відновлювальних робіт саме у платників ПДВ, та суми відшкодування були перераховані безпосередньо позивачу, внаслідок чого включення ПДВ у розмірі 20% до суми матеріальних збитків є безпідставним, а тому з страхової компанії підлягає до стягнення недоплачена страхова сума в розмірі (200 000 грн. – 183 433 грн. 62 коп.) 16 566 грн. 38 коп.
Також, з ДП «ЧАРЗ-АВТО» підлягають до стягнення на користь потерпілої різниця між розміром матеріального збитку, визначеного у висновку експерта ОСОБА_4 в розмірі 537 577 грн. 60 коп. та страховим відшкодуванням в розмірі 200 тис. грн., що складає 337 577 грн. 60 коп. 
Крім того, у відповідності до положень статей 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, ДП «ЧАРЗ-АВТО» на користь позивачки відшкодовуються витрати пов`язані з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до стоянки на суму 800 грн., а також витрати за послуги стоянки, де перебував пошкоджений транспортний засіб на суму 22 570 грн. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення витрат за користування послугами таксі в розмірі 9 963 грн., суд дійшов до висновку, що позивачкою та її представником не доведено нормативного обгрунтування стягнення зазначених витрат саме з власника джерела підвищеної небезпеки та не доведено, що позивач не мала можливості користуватися іншими видами транспорту.
Задовольняючи частково позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходив з положень Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995 року і врахував характер та обсяг страждань, які зазначала позивач, стан її здоров`я, тяжкість вимушених змін у життєвих стосунках та вирішив, що сума у розмірі 5000 грн. підлягає до стягнення з ДП «ЧАРЗ-АВТО».
Також суд, керуючись статтями 141, 137 ЦПК України стягнув з ДП «ЧАРЗ-АВТО» на користь позивачки витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 3500 грн., судовий збір в розмірі 3 929 грн. та витрати за надання правничої допомоги в розмірі 6750 грн.; з страхової компанії на користь ОСОБА_1 суд стягнув судовий збір в розмірі 908 грн. та витрати за надання правничої допомоги в розмірі 7500 грн., пропорційно до задоволених вимог.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 жовтня 2021 року внесено виправлення описки у резолютивній частині рішення та зазначено в другому абзаці резолютивної частини рішення вважати вірним розмір судових витрат: судовий збір в сумі 3929 грн. та витрати за надання правничої допомоги в розмірі 6750 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду, Дочірнє підприємство «ЧАРЗ –АВТО», Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» подали апеляційні скарги.
Представник ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» - Василевський О.Л. в апеляційній скарзі просить рішення скасувати повністю та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» відмовити повністю, судові витрати покласти на позивача.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що рішення є незаконним, необґрунтованим та було винесено за неповного встановлення обставин, які мають значення для справи.
Так, суд першої інстанції необґрунтовано не взяв до уваги висновок оцінювача ОСОБА_5 №95-D/88/8 від 21.05.2020, оскільки останній складений судовим експертом та на проведення експертизи страхова компанія надала всі необхідні дані, відтак скаржник вважає, що саме даний висновок суд повинен був покласти в основу рішення та враховувати його як доказ про вартість збитку.
Зазначає, що при огляді КТЗ пошкодження були зафіксовані у присутності позивачки, яка жодних заперечень та зауважень не мала та підписала протокол огляду КТЗ.
Звертає увагу суду на те, що позивач в заяві про отримання страхового відшкодування зазначила про отримання коштів на особистий рахунок, а тому у даному випадку підлягають застосуванню норми п.36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та відрахування із розміру оціненої шкоди податку на додану вартість, а тому страхова компанія обґрунтовано сплатила позивачці суму страхового відшкодування в розмірі 183 433 грн. 62 коп. (214 942 грн. 34 коп. вартість матеріального збитку – 20% ПДВ).
Скаржник вважає необґрунтованим, що суд взяв до уваги при визначенні розміру матеріального збитку, завданого позивачці, саме висновок експерта №131/20 від 06.12.2020 та надав йому перевагу при ухваленні рішення, оскільки з даного висновку вбачається, що КТЗ позивачки є фізично знищеним, так як вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу. Натомість, позивач не надає доказів на підтвердження вартості транспортного засобу після ДТП, яка необхідна для визначення різниці, яка і підлягає до відшкодування, між вартістю транспортного засобу до та після ДТП. 
Скаржник зазначає, що судом неправильно застосовано норми матеріального права, зокрема положення ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» наслідком чого є необґрунтоване рішення.
Звертає увагу, що задовольняючи позовні вимоги про стягнення 537 577 грн. 60 коп. на користь позивачки, суд не враховує, що у останньої залишається пошкоджений автомобіль, який також має вартість.
Також скаржник не погоджується з рішенням суду про стягнення з нього на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7500 грн., оскільки вважає, що даний розмір є значно завищеним, безпідставним, не відповідає складності справи, а спектр робіт, які проведені адвокатом є мінімальним.
ДП «ЧАРЗ-АВТО» в своїй апеляційній скарзі просить змінити рішення суду першої інстанції та зменшити розмір стягнення з ДП «ЧАРЗ-АВТО» на користь ОСОБА_1 матеріального збитку з урахуванням залишкової вартості автомобіля. У стягненні з ДП «ЧАРЗ-АВТО» на користь ОСОБА_1 матеріальних витрат по зберіганню пошкодженого автомобіля, моральної шкоди, матеріальних витрат на професійну правничу допомогу просить відмовити повністю. Судові витрати покласти на позивача.
Апеляційні вимоги скаржник обґрунтовує тим, що матеріальний збиток, вказаний у висновку експерта Кипи С.М. є занадто високим та наведений без врахування залишкової вартості автомобіля після ДТП.
Зазначає, що в судовому засіданні суду першої інстанції заявлялось клопотання про проведення експертизи, однак, судом було безпідставно відмовлено у даному клопотанні, що на переконання скаржника, порушує принцип змагальності сторін.
Скаржник наводить свій розрахунок залишкової вартості автомобіля та вважає, що до стягнення з нього на користь ОСОБА_1 підлягають збитки за вирахуванням страхового відшкодування в розмірі 99 154 грн. 79 коп. 
Вважає необґрунтованим рішення в частині стягнення з нього на користь позивачки матеріальних витрат по зберіганню пошкодженого транспортного засобу, оскільки вважає, що автомобіль позивачки після ДТП знаходився за іншою адресою ніж вказувала позивачка, а саме за адресою: АДРЕСА_1 (протокол огляду КТЗ від 01.12.2020, акт огляду КТЗ від 26.11.2019).
Також скаржник не погоджується з рішенням суду в частині стягнення з нього моральної шкоди, оскільки позивач не надала конкретних доказів заподіяння їй моральної шкоди, а лише оперувала загальними поняттями.
Безпідставним, на думку скаржника, є стягнення з нього на користь позивачки витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 750 грн., так як договір про надання правничої допомоги від 07.09.2020 є довготривалим, платіжні документи, що були надані позивачем не підтверджують факту понесення витрат саме в даній справі, заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 25 000 грн. не відповідає принципу співмірності, розумності, є завищеним та стягненню не підлягає.
У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», позивач вказує, що висновок експерта Яремчука В.В. є сумнівним, оскільки свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта анульовано, експерт неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, огляд транспортного засобу не проводив, однак у висновку зазначив дату огляду КТЗ 29.11.2019. Вважає, що суд обґрунтовано стягнув з страхової компанії недоплачену суму страхового відшкодування в межах страхового ліміту. Вказує, що судовим експертом Кипою С.М. здійснено ремонтну калькуляцію з урахуванням ПДВ 20 %, а тому віднімання від суми матеріальних збитків 20 % ПДВ є безпідставним.
Вважає, що доводи апеляційної скарги скаржника є суперечливими в частині визначення автомобіля фізично знищеним.
Також, звертає увагу на законність стягнення з скаржника витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 500 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог, оскільки сплата за надані послуги підтверджена в суді документально, та суд визначив розмір з урахуванням складності справи.
Просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, а рішення суду залишити без змін.
Крім цього, позивачкою подано відзив на апеляційну скаргу ДП «ЧАРЗ-АВТО», в якому вона просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, мотивуючи тим, що скаржником не надано підтверджуючих доказів про залишкову вартість автомобіля, альтернативного експертного дослідження ним до суду надано не було, а тому розрахунок зроблений останнім не є об`єктивним і грунтується на припущеннях.
Стверджує, що доводи про недоцільність ремонту транспортного засобу не відповідають дійсності, оскільки жодним експертним дослідженням такого не встановлено.
Вважає, що скаржником не спростовано того факту, що автомобіль після ДТП весь час, окрім часу зазначеного в протоколах огляду від 26.11.2019 та 01.12.2020, знаходився на стоянці.
Звертає увагу, що суд дійшов вірного висновку про завдання протиправними діями скаржника моральної шкоди, яку суд оцінив у розмірі 5 тис. грн. 
В частині оскарження стягнення витрат на професійну правничу допомогу, позивачка зазначає, що правова допомога підтверджена відповідними доказами, а твердження скаржника про неспівмірність стягнутої суми із допомогою, що надана адвокатом та завищення її не підтверджені доказами.
Представник ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» Василевський О.Л. подав заперечення на відзив, в якому просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким повністю відмовити у позові до страхової. Обґрунтовує заперечення тим, що позивач невірно вказує у відзиві обставини, щодо визнання КТЗ фізично знищеним.
Так, згідно висновку експерта Яремчука В.В. транспортний засіб не є фізично знищеним, оскільки вартість його відновлювального ремонту не перевищує вартості транспортного засобу до ДТП, а згідно висновку №131/20 від 06.12.2020, наданого позивачкою, транспортний засіб є фізично знищеним, оскільки вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість т/з.
Наголошує на тому, що суд повинен був застосувати норми ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та визначити до компенсації позивачці різницю між вартістю т/з до моменту ДТП та після ДТП.
Стягуючи водночас матеріальну шкоду в розмірі 537 577,60 грн. та залишаючи залишки т/з у власності позивачки, суд першої інстанції неправильно застосовує норми матеріального права.
Скаржник також звертає увагу на обґрунтованість та вмотивованість висновку експерта Яремчука В.В., який суд безпідставно не прийняв до уваги
Вказує, що страхова компанія в будь-якому випадку не може виплачувати ПДВ у складі суми страхового відшкодування на користь позивачки за винятком випадку, коли сума ПДВ нарахована та сплачена на користь виконавця послуг з ремонту пошкодженого транспортного засобу, який має бути платником ПДВ.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників справи, які з`явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступних висновків. 
Згідно з положенням ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 18.11.2019 о 18 годині 10 хвилин в м.Черкаси по вул. Чайковського, керуючи автобусом «Аtaman А092G6», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по другорядній дорозі, виїхав на перехрестя з вул.Пастерівська, не виконавши вимогу знаку 2.1 «Дати дорогу», та допустив зіткнення з автомобілем КІА д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , що рухався по головній дорозі вул. Пастерівська, чим порушив п.2.3 б, 16.4. ПДР України. При дорожньо-транспортній пригоді автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, а водій автомобіля КІА ОСОБА_3 та пасажири автобусу гр. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження, чим скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП. 
Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.01.2021, яка залишена без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 12.03.2021, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП; провадження у справі закрито в зв`язку із закінченням строків давності. 
Згідно матеріалів справи власником автомобіля KIA MOHAVE є ОСОБА_1 . 
На момент скоєння дорожньо – транспортної пригоди ОСОБА_2 перебував в трудових відносинах з ДП «ЧАРЗ – АВТО», працював на посаді водія транспортних засобів і керував в цей день автобусом «Аtaman А092G6» (а.с.197-200, т.1).
Як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність ДП «ЧАРЗ – АВТО» застрахована товариством з додатковою відповідальністю «СТДВ «ГЛОБУС» та у відповідності до полісу № АМ/6258656 та договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту  № ДЦВ-2401-19-00203 загальна страхова сума за шкоду, заподіяну майну, складає 200 000, 00 грн. (а.с.157-160, т.1).
22.11.2019 ОСОБА_1 звернулася до товариства з додатковою відповідальністю «СТДВ «ГЛОБУС» з повідомленням про ДТП та із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 233, 234, т.1).
В заяві позивач зазначила про відшкодування шкоди, завданої її майну – автомобілю КІА MOHAVE д.н.з. НОМЕР_2 , шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 в АТ «Універсал Банк» із зазначенням реквізитів рахунку.
Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №95-D/88/8 від 21.05.2020, виконаного експертом Яремчуком В.В. на замовлення товариства з додатковою відповідальністю «СТДВ «ГЛОБУС», вартість матеріального збитку завданого власнику майна КІА MOHAVE д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок ДТП приймається рівним вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу запчастин, і складає 214 942 грн. 34 коп. в т.ч. ПДВ 31 508 грн. 72 коп. на вартість матеріалів та складових(а.с.240-268, т.1).
27.05.2021 та 08.06.2021 ПАТ «СК «УСГ», яке відповідно до Статуту є правонаступником всього майна, всіх прав та обов`язків товариства з додатковою відповідальністю «СТДВ «ГЛОБУС» (а.с.161-194, т.1), перерахувало на рахунок ОСОБА_1 страхове відшкодування в загальній сумі 183 433 грн. 62 коп., що не заперечується позивачкою (а.с.196, т. 1).
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом частин другої та п`ятої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Згідно із статтею 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Порядок та умови здійснення страхового відшкодування при настанні страхового випадку за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів визначено Законом.
Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Відповідно до статті 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
За змістом статті 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою.
Відповідно до положення ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що страховик у відповідності до викладених положень закону, в межах страхового ліміту, виплатив на особистий рахунок ОСОБА_1 суму страхового відшкодування, яка відповідає розміру матеріальних збитків, встановленого висновком експерта ОСОБА_5 з відрахуванням суми ПДВ.
Суд першої інстанції не врахував вищевикладених вимог законодавства та необґрунтовано стягнув з відповідача - ПАТ «СК «УСГ» недоплачену суму страхового відшкодування в розмірі 16 566 грн. 38 коп., яка є сумою ПДВ, та у випадку перерахування страхового відшкодування безпосередньо на особистий рахунок потерпілої особи, як в даній справі, сума страхового відшкодування обґрунтовано була зменшена на суму ПДВ.
Водночас, колегія суддів звертає увагу, що на час розгляду справи, позивачкою не надано доказів проведення фактичного відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу або купівлі запчастин, необхідних для проведення даного ремонту.
У відповідності до положень ст. 36.2 вищевказаного закону, підставою для звернення з вимогою про перерахування невиплаченої суми ПДВ, є надання відповідних доказів на підтвердження включення ПДВ у вартість проведеного відновлювального ремонту або купівлі запчастин у платника ПДВ.
А отже, без надання відповідних документальних підтверджень проведення оплати позивачем ремонту або купівлі запчастин у платників ПДВ, суд не повинен був стягуватстрахової компанії недоплачену суму ПДВ в розмірі 16 566 грн. 38 коп. на користь ОСОБА_1 .
Зважаючи на викладене, апеляційна скарга страхової компанії підлягає до часткового задоволення, оскільки скаржник просив скасувати рішення повністю.
Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог до страхової компанії підлягає скасуванню з відмовою у задоволенні даних позовних вимог повністю.
Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Згідно статті 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд, за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Оскільки на момент скоєння ДТП водій ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ДП «ЧАРЗ-АВТО» на посаді водія транспортних засобів і керував в цей день транспортним засобом «Аtaman А092G6» (а.с.197-200, т.1), то відповідно ДП «ЧАРЗ-АВТО» відшкодовує потерпілій різницю між завданим матеріальним збитком та страховим відшкодуванням, у випадку недостатності останнього.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом,  ОСОБА_1  не погодилась із встановленим страховою компанією розміром матеріального збитку завданого її майну в розмірі 214 942 грн. 34 коп., який визначений на підставі висновку експерта Яремчука В.В. №95-D/88/8 від 21.05.2020, у зв`язку з чим звернулася до експерта Кипи С.М. для проведення автотоварознавчого дослідження. 
Відповідно до висновку судового експерта Кипи С.М. №131/20 від 06.12.2020 ринкова вартість автомобіля складає 537 577 грн. 60 коп., вартість відновлювального ремонту досліджуваного транспортного засобу становить 567 588 грн. 20 коп., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіценту фізичного зносу складових складає 299 154 грн. 79 коп. В зв`язку з тим, що вартість відновлювального ремонту перевищує дійсну ринкову вартість автомобіля, експерт визначив розмір матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП власнику автомобіля КІА MOHAVE д.н.з. НОМЕР_2 рівним ринковій вартості такого автомобіля, тобто 537 577 грн. 60 коп.
Згідно з п. 30.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.
Пунктом 30.2. вказаного закону передбачено, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Положення даного закону застосовується, як до правовідносин з страховою компанією, так і до правовідносин з володільцями транспортних засобів, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», згідно якого порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. 
Оцінюючи висновок судового експерта Кипи С.М. №131/20 від 06.12.2020, колегія суддів доходить до висновку, що транспортний засіб КІА MOHAVE д.н.з. НОМЕР_2 , який належить позивачці, є фізично знищеним, оскільки вартість його відновлювального ремонту 567 588 грн. 20 коп. перевищує ринкову вартість транспортного засобу до ДТП – 537 577 грн. 60 коп.
Таким чином, у відповідності до положень п. 30.2 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ОСОБА_1 повинна відшкодовуватись різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Проте, висновок експерта Кипи С.М. не містить висновків щодо фактичного знищення транспортного засобу та вартості транспортного засобу після ДТП, що унеможливлює визначення судом розміру матеріального збитку завданого ОСОБА_1 на підставі даного висновку. 
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд першої інстанції, не мотивувавши належним чином відхилення висновку експерта Яремчука В.В., не врахував вищевикладених положень закону та дійшов хибного висновку про доведеність розміру матеріального збитку завданого ОСОБА_1 в сумі 537 577 грн. 60 коп. та стягнув різницю між даною сумою та страховим лімітом 200 тис. грн., яка склала 337 577 грн. 60 коп. з ДП «ЧАРЗ-АВТО».
Натомість, в апеляційній інстанції жодна сторона не заявляла клопотання про проведення судової авто товарознавчої експертизи транспортного засобу ОСОБА_1 , тому колегія суддів, керуючись вимогами статей 13, 367 ЦПК України, виходить з наявних у матеріалах справи доказів, зокрема, висновків експертиз ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . 
Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги страхової компанії та вважає безпідставним відхилення судом висновку експерта Яремчука В.В., оскільки останній складений на підставі даних акта огляду транспортного засобу від 26.11.2019, тобто через 7 днів після ДТП, в якому відображені пошкодження транспортного засобу позивачки та при складанні якого була присутня ОСОБА_1 і посвідчила своїм підписом вірність вказаних в акті ушкоджень транспортного засобу, при цьому жодних зауважень або заперечень потерпіла не мала.
Натомість, в основу висновку експерта Кипи №131/20 від 06.12.2020 покладено протокол огляду т/з від 01.12.2020, який складений після спливу більше одного року з моменту ДТП.
Висновок складений експертом Яремчуком В.В., який на час проведення дослідження мав дійсне свідоцтво №1940 від 30.03.2018 на проведення автотоварозначвих експертиз за спеціальністю12,2 – визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу, а тому твердження ОСОБА_1 , наведені нею у відзиві на апеляційну скаргу, щодо сумнівності висновку експерта Яремчука В.В. з тих підстав, що свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта анульовано та експерт неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, колегія суддів оцінює критично. 
Також колегія суддів не погоджується з твердженнями суду першої інстанції, який відхилив даний висновок через проведення дослідження без безпосереднього огляду т/з.
Так, у відповідності до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, визначення матеріального збитку чи вартості КТЗ без його огляду особисто експертом, який складає висновок, можливе тільки за рішенням органу, який призначив (залучив) експерта, у разі надання ним даних, необхідних для проведення дослідження.
Згідно п. 10 висновку експерта Яремчука В.В. дослідження виконано на підставі даних наданих замовником, а саме: кольорові фотографії, акт огляду, що узгоджується з вимогами Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.
Враховуючи викладене, колегія суддів приймає за основу висновок експерта Яремчука В.В. №95-D/88/8 від 21.05.2020, що містить реальну вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу КІА MOHAVE д.н.з. НОМЕР_2 .
Згідно даного висновку вартість відновлювального ремонту без врахування фізичного зносу запчастин складає 411 811 грн. 26 коп.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Оскільки сума сплаченого страхового відшкодування в розмірі 183 433 грн. 62 коп. не покриває завдану матеріальну шкоду позивачу, тому з ДП «ЧАРЗ-АВТО» на користь ОСОБА_1 підлягає до стягнення матеріальна шкода, завдана її транспортному засобу, яка складає 228 377 грн. 64 коп., тобто різниця між вартістю матеріального збитку (відновлювального ремонту без врахування фізичного зносу запчастин), визначеного експертом ОСОБА_5 у розмірі 411 811 грн. 26 коп. та сумою страхового відшкодування в розмірі 183 433 грн. 62 коп., яка виплачена потерпілій ПАТ «СК «УСГ».
Крім того, з ДП «ЧАРЗ-АВТО» на користь ОСОБА_1 підлягає до стягнення, як вірно зазначив суд першої інстанції, витрати за евакуацію транспортного засобу з місця ДТП до стоянки, що узгоджується з вимогами пункту 30.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а також витрати, передбачені ст. 29 вказаного закону, що понесені позивачем за послуги стоянки, пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу в розмірі 22 570 грн., який підтверджується наявними у справі та оціненими судом доказами.
Тому протилежні доводи ДП «ЧАРЗ-АВТО» в апеляційній скарзі, щодо необґрунтованості рішення суду в частині стягнення витрат за послуги стоянки, колегія суддів відхиляє, як безпідставні.
Враховуючи витрати за послуги стоянки та евакуацію транспортного засобу до стоянки, розмір матеріальної шкоди, який підлягає до стягнення з ДП «ЧАРЗ-АВТО» на користь ОСОБА_1 складає 228 377, 64 грн.+800 грн.+22570 грн. = 251 747 грн. 64 коп.
Таким чином, визначений судом першої інстанції розмір матеріальної шкоди в сумі 360 947 грн. 60 коп. підлягає зменшенню до 251 747 грн. 64 коп. 
Не заслуговують на увагу твердження скаржника про необґрунтованість розміру моральної шкоди, яку суд стягнув з ДП «ЧАРЗ-АВТО» на користь позивачки в розмірі 5000 грн.
Згідно з ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Колегія суддів вважає, що суд визначив розмір моральної шкоди в сумі 5000 грн., як такий, що відповідає завданим потерпілій незручностям, пов`язаним з пошкодженням її транспортного засобу, що викликало зміни в її повсякденному житті, який є співрозмірним з завданою шкодою, відповідає засадам розумності та виваженості, а тому підстав для зміни або скасування рішення в цій частині, як на цьому наполягає скаржник, колегія суддів не вбачає.
Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно з ч.1, 2, 6  ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи часткове задоволення апеляційних скарг, зміні підлягає розподіл судових витрат.
Судовий збір за подачу позовної заяви у даній справі складає 4819 грн. 60 коп., яку сплатив позивач, що підтверджується квитанціями про сплату судового збору (а.с.16,17).
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ДП «ЧАРЗ-АВТО», з ДП «ЧАРЗ-АВТО» пропорційно до задоволених позовних вимог підлягають до стягнення на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 2 935 грн. 10 коп. 
Крім того, з ДП «ЧАРЗ-АВТО» на користь ОСОБА_1 підлягають до стягнення, пропорційно до задоволених позовних вимог, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9 135 грн.
Колегія суддів критично оцінює доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Так, згідно з п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частин 3,4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Колегія суддів доходить переконання, що витрати на правничу допомогу підтверджені відповідними доказами (а.с. 11-15), задовольняючи частково позовні вимоги, колегія суддів пропорційно стягує з ДП «ЧАРЗ-АВТО» на користь ОСОБА_1 витрати за надання правничої допомоги адвокатом Орленко В.В. 
За подання апеляційної скарги на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 жовтня 2021 року судовий збір становить 7 229 грн. 40 коп. 
Скаржники за подання апеляційних скарг сплатили кожен судовий збір в розмірі 3 405 грн., тобто не доплатили по 3 824 грн. 40 коп. 
Враховуючи, що рішення в частині задоволення позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» підлягає до скасування з відмовою у задоволенні даних позовних вимог, з ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір на користь держави в розмірі 3824 грн. 40 коп., та на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» судові витрати в сумі 3 405 грн. 
В зв`язку з частковим задоволенням апеляційних вимог ДП «ЧАРЗ-АВТО», та зміною рішення суду в частині стягнення матеріальної шкоди з ДП «ЧАРЗ-АВТО» на користь ОСОБА_1 , підлягають до стягнення з ОСОБА_1 на користь Дочірнього підприємства «ЧАРЗ –АВТО», пропорційно до задоволених вимог, судові витрати в розмірі 2 826 грн. 69 коп., а з ДП «ЧАРЗ-АВТО» на користь держави недоплачена сума судового збору в розмірі 997 грн. 70 коп. в апеляційній інстанції.
У зв`язку з відхиленням висновку судового експерта Кипи С.М. №131/20 від 06.12.2020, витрати в сумі 3500 грн. за проведення цього дослідження залишаються за позивачкою.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно з пунктами 1, 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає до скасування в частині задоволення позовних вимог до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» з відмовою у задоволенні даних вимог, а в частині задоволення позовних вимог до ДП «ЧАРЗ-АВТО» - зміні, шляхом зменшення суми матеріального відшкодування, яке належить стягнути на користь позивачки з 360 947 грн. 60 коп. до 251 747 грн. 64 коп. з відповідною зміною судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.  367, 374, 376, 381, 382, 383, 384  ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати,  

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» - Василевського О.Л. задовольнити частково.
Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 жовтня 2021 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» скасувати.
Ухвалити у цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» відмовити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» судові витрати в розмірі 3 405 грн. (три тисячі чотириста п`ять гривень 00 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 3 824 грн. 40 коп. (три тисячі вісімсот двадцять чотири гривні 40 коп.).
       Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «ЧАРЗ –АВТО» задовольнити частково.
Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 жовтня 2021 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства «ЧАРЗ –АВТО» змінити, зменшивши розмір відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з 360 947 грн. 60 коп. до 251 747 грн. 64 коп. (двісті п`ятдесят одна тисяча сімсот сорок сім гривень 64 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Дочірнього підприємства «ЧАРЗ –АВТО» судові витрати в розмірі 2 826 грн. 69 коп. (дві тисячі вісімсот двадцять шість гривень 69 коп.) 
Стягнути з Дочірнього підприємства «ЧАРЗ –АВТО» на користь:
- держави судовий збір в розмірі 997 грн. 70 коп. (дев`ятсот дев`яносто сім гривень 70 коп.)
- ОСОБА_1 судові витрати за подання позовної заяви 2 935 грн. 10 коп. (дві тисячі дев`ятсот тридцять п`ять гривень 10 коп.) та витрати за надання правничої допомоги в розмірі 9 135 грн. 
В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено 20 травня 2022 року.

Судді         Ю.В. Сіренко 
        Н.І. Гончар 

Т.Л. Фетісова