УХВАЛА

01 серпня 2022 року 
м. Київ

cправа №  924/621/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Зуєва В.А. - головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.

розглянувши матеріали касаційної скарги заступника керівника Рівненської обласної прокуратури
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.01.2022 (у складі колегії суддів: Тимошенко О.М. (головуючий), Юрчук М.І., Крейбух О.Г.)
за позовом першого заступника керівника Хмельницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державного агентства водних ресурсів України
до: 
1. Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях,
2. Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ІМІДЖ",
3. Товариства з обмеженою відповідальністю "ПВО"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Регіональний офіс водних ресурсів у Хмельницькій області
про:
- визнання недійсними результатів електронного аукціону з продажу об`єкта малої приватизації будівлі ремонтної майстерні літ."Г-1" загальною площею 751,2 кв.м, що знаходиться по вул. Івана Франка, 53 у м. Старокостянтинів Хмельницької області, що оформлені протоколом електронного аукціону від 04.11.2020 № UА-PS-2020-09-23-000075-3, який затверджений наказом Регіонального відділення ФДМ України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 11.11.2020 № 1196;
- визнання недійсним договору купівлі-продажу об`єкта малої приватизації - будівлі ремонтної майстерні літ."Г-1" загальною площею 751,2 кв.м, що знаходиться по вул. Івана Франка, 53 у м. Старокостянтинів Хмельницької області, укладеного 02.12.2020 Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях та Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ІМІДЖ", нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Скутельник І.А., серія та номер: 8120;
- витребування із незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "ПВО" на користь держави Україна в особі Державного агентства водних ресурсів України об`єкт малої приватизації - будівлю ремонтної майстерні літ."Г-1" загальною площею 751,2 кв.м, що знаходиться по вул. Івана Франка, 53 у м. Старокостянтинів Хмельницької області,
ВСТАНОВИВ:
27.06.2022 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.01.2022 (повний текст складено 09.02.2022) у справі № 924/621/21, подана 24.06.2022 безпосередньо до суду касаційної інстанції засобами поштового зв`язку.
Ухвалою Касаційного господарського суду від 07.07.2022 касаційну скаргу заступника керівника Рівненської обласної прокуратури було залишено без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку із визнанням неповажними підстав, наведених скаржником у клопотанні про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, а також ненаданням доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі та надано строк для усунення недоліків до 08.08.2022.
25.07.2022 засобами поштового зв`язку заступник керівника Рівненської обласної прокуратури направив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, до якого додано платіжне доручення № 923 від 11.07.2022 про сплату судового збору у розмірі 14   680,02   грн, яке надійшло до Суду 28.07.2022.
Розглянувши подане клопотання Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.
Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Статтею 288 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення, строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.
Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили його пропуск. Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").
Так, у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип стверджує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява №   3236/03, п. 40, 41, від 03.04.2008).
Зважаючи на викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у клопотанні не наведено достатнього обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження, а також не зазначено об`єктивних та непереборних обставин, що стали причиною його пропуску, у зв`язку з чим колегія суддів визнає наведені підстави неповажними та відмовляє у задоволенні клопотання з таких підстав.
Так, звертаючись з касаційною скаргою 24.06.2022 (що підтверджується відмітками на поштовому конверті) скаржник заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, яке було обґрунтоване тим, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного господарського суду ним було отримано 14.02.2022, а тому відповідно до частини другої статті 288 Господарського процесуального кодексу України строк на касаційне оскарження вказаного судового рішення закінчувався 01.03.2022.
Також скаржник зазначав, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 на всій території України запроваджено воєнний стан, який було продовжено до 23.08.2022.
Крім того, за твердженнями заявника, поштові відділення АТ "Укрпошта" на території Рівненської області тривалий час взагалі не здійснювали відправку кореспонденції, що унеможливило своєчасне скерування касаційної скарги до суду касаційної інстанції.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.07.2022 касаційну скаргу заступника керівника Рівненської обласної прокуратури було залишено без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, у зв`язку із визнанням неповажними підстав, наведених скаржником у клопотанні про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження та надано строк для усунення недоліків.
25.07.2022 засобами поштового зв`язку заступник керівника Рівненської обласної прокуратури направив, зокрема, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в якому скаржник навів ті ж самі підстави для поновлення пропущеного процесуального строку, які ним було наведено у касаційній скарзі, поданій 24.06.2022.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що наведені скаржником підстави на поновлення процесуального строку на касаційне оскарження ухвалою від 07.07.2022 вже визнано неповажними. Інших обставин щодо поважності пропуску строку на касаційне оскарження скаржником наведено не було.
Колегія суддів наголошує, що статтею 129 Конституції України визначено як одну із засад судочинства рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Враховуючи вищевикладене, як органи державної влади, що утримуються за рахунок держбюджету, так і суб`єкти господарювання та громадяни поставлено законом у рівні умови, у зв`язку з чим, вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним господарюючим суб`єктам перед іншими учасниками судового процесу призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.
Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
З огляду на зазначене, Суд вважає, що підстави для задоволення клопотання про поновлення вказаного строку відсутні, оскільки причини пропуску строку на касаційне оскарження мали для скаржника суб`єктивний характер та залежали виключно від нього самого.
Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 292, пункту 4 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України Суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.
З урахуванням наведеного, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.01.2022 у справі № 924/621/21 на підставі пункту 4 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, оскільки наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.
Керуючись статтями 116, 119, 174, 234, 242, 288, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою заступника керівника Рівненської обласної прокуратури на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.01.2022 у справі № 924/621/21.
2. Касаційну скаргу та додані до неї документи (в тому числі платіжне доручення №  923 від 11.07.2022 на суму 14 680,02 грн) повернути заявнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                           В.А. Зуєв

Судді                                                                                                    І.С. Берднік

                                                                                                    В.Г. Суховий